155 



afsmeltet til sit nuværende Omfang, men nogen sikker Løsning 

 af Spørgsmaalet maa snarere kunne findes i nordligere Egne 

 med deres større, til Dels forsteningsførende Lerterrasser i det 

 Indre af Fjordene. 



Hele den undersøgte og berejste Laudstrækning har tidligere 

 været dækket af Indlandsisen, hvis Rand har ligget uden for de 

 yderste Oer. Beviserne herfor ses overalt . idet afglattede og 

 isskurede Klipper, erratiske Blokke og Moræner ere overordentlig 

 almindelige. Isen har dog ikke dækket alt i bogstavelig For- 

 stand, idet de hoje Aipepartier have raget op som enkelte >u- 

 nataker eller som hele Systemer af saadanne. Mange af disse 

 høje Fjeldes Form vise ogsaa ved forste Ojekast. at den afglattende 

 og afslibende Indlandsis kun har naaet et Stykke op ad dem, 

 men aldrig dækket dem fuldstændig. Dette bliver tydeligere og 

 almindeligere, jo nærmere man kommer Landets sydligste Del, 

 baade fordi Fjeldene her ere højere, og fordi den daværende 

 Indlandsis paa dette Sted ikke dannede saa stort et Opland, at 

 den kunde forsyne sine Bræer stærkt nok til. at disse havde 

 Evne til at brede sig ud over højere liggende Partier, men 

 maatte holde sig til Lavningerne og Fjordene. Som allerede 

 Holm 'i har udtalt, har der næppe været en sammenhængende 

 og kompakt Indlandsis over den sydligste Del af Landet . men 

 skal den have strakt sig ud over Kitsigsut Øerne, hvad den 

 virkelig har. maa den dog have haft en saa betydelig Mægtighed 

 og Bevægelseshastighed. at det isfri Land har været indskrænket 

 meget. At Indlandsisen til Trods for et forholdsvis ringe Op- 

 land har kunnet brede sig saa stærkt, ligger i. at denne Del af 

 Grønland dels er meget høj. dels rager saa langt nd mellem to 

 store Have. Nedslaget har som Følge deraf været og er endnu 

 meget stort, hvad der jo er en af de første Betingelser for 



*i Meddel, om Grønland VI, S. 175. 



