190 



Kontourerne. Over ïaagen hævede sig Ли I о к- Bjærget, Rede- 

 kammen, llimausak og Plateauerne i deres Nærhed. 



I klart Vejr maa man kunne øjne Fjordmundingerne og 

 Øerne imod Syd , nu saaes de kun utydehgt paa Grund af 

 Taagen. 



Jeg antager, at man fra dette glimrenchî Oversigtssted maa 

 kunne see omtrent et halvt Hundrede af de Steder, paa hvilke 

 der nu findes Nordboruiner i Julianehaabs Distrikt. 



Efterat jeg fra Klokken l'/2 til 4 havde været beskæftiget 

 med Tegning, maatte vi skynde os at begynde Nedstigningen, 

 da Taagen tiltog i Dalene ved Foden. Vi steg nu lige ned fra 

 den nordligste Top, først ad en meget stejl Fjældvæg, derefter 

 over frossen Is, hvor vi maatte hugge Fodtrin med vore Alpe- 

 stokke, og endelig i skraa Retning ned mod Igaliko-Fjorden. 



Denne Nedstigning i den løse , nedrullende Klippemasse 

 var næsten mere besværlig end Opstigningen. .Jeg kom da 

 ogsaa forst Klokken 10 om Formiddagen tilbage til vor Telt- 

 plads ved Tunugdliarfik efter 15 Timers Fraværelse. 



Samme Aften gik jeg med Konebaaden til Kagsiarsuk 

 ved Tunugdliarfik, hvor vi ankom ved .Midnatstid. Næste Dag 

 gik jeg over Bjærgene til Tingimiut (Ruingrnppe 2) ved 

 Tasiusak, hvor mine Folk jo alt vare ankomne og havde be- 

 gyndt at rydde den Ruin, som jeg havde anvist til Udgravning. 

 Det var Løbe-Nr. VI paa Holms Plan over Tingimiut i «Med- 

 delelser om Grønland»; den samme som er gjengiven baade 

 af TSordenskiOld og Steenstrup. 



I Dagene fra 20. til 31. Juli gravedes nu i denne og de 

 øvrige Ruiner ved Tingimiut. Resultatet var, at jeg, her som 

 andensteds, maatte erkjende en slaaende Lighed mellem de 

 grønlandske Gaarde og de tilsvarende fra gammel Tid paa Island. 



Ruin VI viste sig nemlig fuldstændig at ligne Type Nr. 3, 

 som omtales i Valtyr Guömundssons Bog: "Privatboligen paa 

 Island i Sagatiden». De tæt sammenstillede Beboelseshuse laa 



