19 i 



Derimod gravede min Expedition nu i Ruinerne ved Kag- 

 siarsuk lige til d. 17. September. Foruden min egen Kone- 

 baadsbesætning havde jeg af og til nogle Folk fra Julianehaab 

 og Igaliko, saaledes at Arbejdsstyrken vexlede fra en halv Snes 

 til femten Personer pr. Dag. 



Ikke blot udgravede vi det store Boligkomplex Østfor Kirken, 

 men ogsaa de foran det liggende righoldige Askemøddinger, 

 der gav et godt zoologisk Udbytte, endelig foretoges Gravninger 

 paa Kirkegaarden, og der indsamledes en Del Kranier. 



Skulde imidlertid Kagsiarsuk være Garöar, maatte jeg an- 

 tage, at der i Nærheden skulde findes Rester af de Teltboder, 

 som Nordboerne bevislig havde indrettet, naar Thinget holdtes. 

 Jeg fandt tæt ved Elvmundingen, paa dennes østre Side, en 

 Bakke, der var oversaaet med langagtige, firkantede Fordybninger. 

 Disse ere de eneste Levninger, jeg har trulTet, som kunne lydes 

 som ïhingboder, men om de virkelig ere det, maa senere 

 [Jdgravninger godtgjøre. Af særlig Interesse vare ogsaa flere 

 indhegnede Pletter tæt ved Elvmundingcn, som mulig ere Haver. 

 Saa længe disse Undersøgelser stod paa, kunde jeg ikke Ijærne 

 mig fra Kagsiarsuk, men jeg fandt dog om Søndagen Lejlighed 

 til at foretage Undersøgelser i Omegnen. Saaledes fandt jeg 

 paa en \ andring Syd for Kagsiarsuk ved Søerne dersteds tre nye 

 Ruingrupper af Gaarde. Overalt var her Overensstemmelsen med 

 de islandske Gaarde øjensynlig. 



Kolonibestyrer Brummerstedt i Julianehaab, der stadig 

 med dtm yderste Velvillie støttede Expeditionen ved Raad og 

 Daad, for hvilket jeg ikke noksom kan være taknemlig, havde i 

 Begyndelsen af September underrettet mig om, at «Hvalfisken» 

 sandsynligvis vilde komme meget sent iaar, om den overhovedet 

 kom til Julianehaab, hvorfor han mente, at jeg burde gjøre 

 Regning paa eventuelt at gaa hjem over Ivigtut. Jeg skrev da 

 til Bestyreren for Bruddet, Ur. Schmidt, med Anmodning om, 

 hvis det skulde stille sig saa uheldigt, at min Expedition ikke 

 kunde komme hjem med «Hvalfisken», da at tillade mig at gaa 



