198 



forholdene i vedkommende Fjgrd, Ved Kangerdluak i Sermilik 

 driver Føhnen saaledes, efter Grønlændernes Sigende, Isfjældene 

 ud af Bugten, ja det hænder endog ofte, at den bryder den 

 nydannede Tyndis op, hvorved der paa dette Sted i den ellers 

 næsten til Stadighed isfyldte Fjord holdes aabent A'ande i længere 

 Tid end andel Steds i Fjorden. 



Sydøstvindens Virkninger ere stærkest i Bunden af Fjordene 

 og tabe sig mere og mere udad mod Mundingerne, i Skjær- 

 gaardene og paa de ydre Øer kan den ikke paavises; derimod 

 spiller Nordenvinden her den samme Rolle og trykker Vegeta- 

 tionen mod Syd. 



Foruden Føhnen blæse andre , men mere regelmæssige 

 Vinde i Fjordene ; ind ad om Dagen og ud ad om Natten ; 

 men de have ingen synlig Indflydelse paa Plantevæxten. Nordbo- 

 gaardenes Beliggenhed har selvfølgelig fornemmelig været af- 

 hængig af, hvorvidt der paa Stedet eller i Nærheden fandtes 

 Græs og Foder i tilstrækkelig Mængde til Kreaturerne, ligesom 

 det aabenbart ogsaa har spillet en meget væsentlig Rolle, hvor- 

 vidt der har kunnet skaffes nogenlunde let Forbindelse med 

 Omverdenen. 



I denne Henseende har, som antydet, Vindenes Skarphed 

 — hvilken maa antages at have været den samme i Nordboernes 

 Tid som nu — jo indirekte spillet en væsenlig Rolle; derimod 

 synes der ved de enkelte Huses Beliggenhed paa Gaardene 

 ikke at være taget videre Hensyn til at skaffe Læ for Føhnen. 

 Det forholdsvis indskrænkede Fladerum, som der i de fleste 

 Tilfælde har været til Raadighed ved Foden af Fjældene, har 

 været en Hindring for en slig Hensyntagen. Derimod har man 

 sikkerlig ved de Huses Indretning, som vare bestemte til Be- 

 boelse eller til Stalde, maattet lægge megen Vægt paa at mod- 

 arbejde Blæstens og Kuldens Virkninger ved en omhyggelig 

 Tætning af Murene. 



Det Bygningsmateriale, som Nordboerne have haft til deres 

 Raadighed i Grønland, bestaaer fornemmelig af Sten. I Alminde- 



