200 



Jorden eller Leret imidlertid smuldret bort, og Stenene ere 

 blevne tilbage. Eftersom disse nu bave haft en mer eller mindre 

 udpræget Kvaderform, eller Anvendelsen af den omtalte Tætning 

 bar været større eller mindre, har Muren vist sig mere eller 

 mindre solid. 



Jo mere Tætning og jo mindre Kvaderform, desto mere 

 sammenfaldne ere nu Ruinerne. 



I et Land som Grønland, hvor Kuldens og Blæstens Virk- 

 ninger ere saa følelige og hvor der væsentlig intet andet liyg- 

 ningsmateriale findes, naar undtages lidt Drivtømmer og Birketræ, 

 maatte Anvendelsen af Stenmure med Tætning have sine store 

 Fordele, særlig i Beboelseshuse og Stalde til Faar, Geder og 

 Heste, hvor det gjaldt om at skaffe lune Rum. 1 mindre Grad 

 maatte Nødvendigheden af sligt Tættemiddel kunne ventes at 

 fremtræde i Huse, der vare bestemte til Opbevaringssted for 

 Forraad, Levnetsmidler og Hø til Kvæget eller til Vinterforraad, 

 Spæk, Fisk, Huder, Skind o. s. v. 



Mellem Ruinerne i hver Gruppe findes da ogsaa Største- 

 parten at have været opførte paa førstnævnte Maade, hvorfor de 

 ere meget sammenfaldne; medens et færre Antal Huse enten 

 slet ikke have haft nogen Tætning mellem Stenene, eller i alle 

 Tilfælde i saa ringe Mængde, at det nu vanskelig lader sig er- 

 kjende. Den sidstnævnte Art Huse er den bedst bevarede og 

 den, der først falder i Øjnene, naar man kommer til en Ruin- 

 gruppe. 



Foruden Huse findes en Del Indhegninger, som oftest op- 

 førte af Sten alene; disse have forlængst været anerkjendte som 

 Kvægfolde. Endelig træffes nogle Gjærder opførte af Jord eller 



til at Ødelæggerne eller andre skulde have bortført Stenene.. .Forholder 

 det sig saaledes, at Murene af de gamle Nordboers Boliger i Grønland 

 have for største Delen bestaaet af Torv, bliver det let fori<larligt at 

 disse ved Ødelæggelse kunne være opbrændte eller ved Ælde forvitrede 

 og ved Storme henvejrede uden andet Spor end det, Grundstenene ofte 

 kun ufuldkomment antvde». 



