203 



allerede i April Maaned. Den slærke Strøm driver Isen ud, og 

 i en fjorlen Dages Tid er der ingen videre Ishindringer i 

 Fjorden, ja der er endog saa aabent Vande, at Konebaade fra 

 Narsak regelmæssig hvert Aar ved samme Tid gaa op til 

 Tasiusak, for at Besætningerne kunne samle Brændsel og fange 

 Sælhunde. Efter dette Tidspunkt er Kalvisen fra de store 

 Bræer inderst i Fjorden til Stede i stor Mængde og driver ud 

 i Strømme. Der høres i denne Tid en voldsom Bragen fra 

 Bræerne. Saaledes varer det ved til September Maaned , da 

 Kalvisen fryser sammen ved Bræerne, medens al den løse 

 Kalvis driver ud. Der er da aabent Vande i Fjorden i en 

 Maanedstid , indtil Fjordisen lægger sig. Der kommer sjeldent 

 Drivis ind i Fjorden, den stærke Strøm holder den ude. 



Sermilik-Fjorden er saaledes næsten hele Aaret fyldt med 

 Is, hvorfor Adgangen ad Søvejen til de derværende Nordbo- 

 gaarde i gamle Dage som nu maa have været yderst vanskelig 

 om Sommeren. Om Vinteren derimod kunde selvfølgelig Sam- 

 færdselen ske over Isen. Dog har den omtalte uheldige Om- 

 stændighed sikkerlig for en Del været afhjulpet ved den For- 

 bindelse over Land, som i de fleste Tilfælde har kunnet finde 

 Sted. 



1 den nordligste Ende af Fjorden fra Tasiusak og til de 

 store Bræer findes ingen Ruiner. Kysterne ere for stejle og 

 ikke egnede til Bebyggelse. 



Derimod egner Terrainet omkring Bugterne Tasiusak, 

 Tasiusarsuk og Kangerdluak sig ypperligt til Beboelse, og her 

 findes da ogsaa ialt 6 Gaarde (Ruingrupperne 1. 2. 3. 4. 6. 

 og 7). Baade Sommer og Vinter har der fra disse været be- 

 kvem Forbindelse over Land til Gaardene vedTunugdliarfik-Fjorden. 

 Fra de nordligste Gaarde ved Tasiusak (Gruppe 3 og 4) har 

 der gjennem den lange Dal, som gaaer tværs over Landet forbi 

 fire Grupper (34 — 38) til Kordlortok (Gr. 33) ved Tunugdliarfik 

 været en udmærket Vej. Om \interen er der, efter Grøn- 



