204 



lændernes Sigende, næsten ingen Sne i denne Dal, thi Sneen 

 holdes borte af den stærke Blæst. 



Endvidere har der fra de sydligste Gaarde ved Tasiusak 

 (Gr. 1 og 2) samt fra Gaarden ved Tasiusarsuk (Gr. 6) været 

 bekvem Adgang til Kagsiarsnk iGr. 29) gjennem Dale og over 

 lave Fjælde. Talrige \ arder i Rækker fra Øst til Vest bevise 

 Rigtigheden af denne Opfattelse. Endelig gaaer fra Kangerdliiak, 

 hvor der findes en Gaard (Gr. 7), en Lavning tværs over Land 

 til Gaardene ved Isomiut (Gr. 24) og Sidlisit (23). Ligeledes 

 her holder Blæsten Dalen fri for Sne om Vinteren. 



IJele Sermilik-Fjordens Østside fra Kangerdluak og Syd efter 

 er overmaade stejl og har vistnok aldrig været beboet. 



Paa Fjordens Vestside findes Ruiner af to Gaarde i Bugten 

 ved Ekaluit (Gr. 9 og 10). 



Disse have med Hensyn til Forbindelse med Omverdenen 

 været uheldigt stillede, thi den største Del af Sommeren blokerer 

 Isen Adgangen til dem, og over Land langs Kyslen er en lang 

 og besværlig Vej til de to sydligere Gaarde tæt Nord for 

 Kangerdluarsuk (Gr. 11 og 12). 



1 denne Bugt, der om Sommeren næsten er isfri, ligger en 

 Ruingruppe (13), inderst ved den midterste Bræ, forøvrigt ere 

 Kysterne her ubeboelige. Endelig findes endnu en Ruingruppe 

 (14) ved Narsaksuak. Syd for Kangerdluarsuk. Til alle de sidst- 

 nævnte Ruingrupper er Adgangen ikke vanskelig. 



Medens Fjorden saaledes i Nordboernes Tid sees at have 

 været beboet i stor Udstrækning, er Forholdet det modsatte nu 

 til Dags. Der findes nemlig for Tiden kun et eneste til 

 Stadighed beboet Sted: Niakornak. ved den søndre Side af 

 Indlobet til Kangerdluarsuk. 



1 1894 var der 28 Beboere i 6 Huse med 7 Kajakker og 

 i Konebaad. 



For en 7 à 8 Aar siden var der endnu Grønfønderbopladser 

 ved Igdlomiut og Kangatsiak længere Nord paa ; men da flere 



