209 



og mindre utilluigne flade Sten satle Dørkarme. Denne Dor er 

 for smal til at kunne være brugt af større Kreaturer; den raaa 

 snarere antages at have været brugt af den. der skulde fodre. 

 Staldens vestre Ende begrænses af en nu sammenfalden Mur, 

 gjennem hvilken der har været Adgang til Husets vestre Halvdel, 

 som jeg antager har været benyttet som Hølade. 



I Modsætning til, hvad der er Tilfældet i Husets østre 

 Halvdel, have .Murene i den vestre Halvdel været byggede alene 

 af Sten eller i alle Tilfælde af Sten med saa ringe Tætningslag 

 imellem, at disse nu ikke kunne paavises. 



De staa derfor langt mere vel bevarede end i østre Halvdel, 

 ved vestre Gavl endog i en Højde af indtil 8 Fod. medens de 

 iøvrigt gjennemsnitlig have en Hojde af godt 4 Fod. Her maa 

 dog bemærkes , at Terrainet falder lidt mod Vest , saa Mur- 

 højden i Husets vestre Ende maatte være større end i østre 

 Ende. hvis Huset var bygget vandret. Murtykkelsen er c. 

 4V2 Fod, altsaa noget større end i Stalden. Den indvendige 

 Bredde af Rummet er 13 Fod som i Stalden, hvorfor ogsaa 

 den udvendige Bredde er 2 Fod større i vestre end i østre 

 Halvdel. 



Gavlen er hovedsagelig opført af store Sten, der ere godt 

 afpassede uden dog at ligge i synderlig vandrette Fuger, udenfor 

 Gavlen findes en Mængde nedfaldne Sten, forholdsvis langt flere 

 end ved Sidevæggene. Da tilmed Gavlen nu staaer højere end 

 disse, nærer jeg ingen Tvivl om, at den har været en Spids- 

 gavl og Taget, i alle Tilfælde i denne Ende af Huset, et Skraatag. 

 Der findes paa vestre Halvdel af Huset ingen Dør, der fører 

 ud i det Frie. 



Den ^Modsætning i Murkonstruktionen, som er fremtrædende 

 i Husets to Halvdele, tyder bestemt paa forskjelhg Anvendelse. 

 Medens det maa ansees for uomtvisteligt, at den østre Halvdel 

 er Stald, og at man har tilstræbt at skaffe Lunhed i den ved at 

 anvende Murkonstruktion af Jord eller Græstørv og Sten. ligger 

 det paa den anden Side nær at antage, saaledes som tidligere 

 XVI. 14 



