388 



IMærmest Elvmundingeii ligger en lille, temmelig isoleret 

 Bakke. Saavel paa dennes sydlige Affald som ogsaa paa den 

 vestlige Side af Elvmnndingen sees firkantede eller nogenlunde 

 firkantede Indhegninger af Jorddiger, hvis Højder knapt ere 

 1 Fod, og hvis Bredder ere indtil 2 Fod (Nr. 4, 5, 6, 7 

 og 8). De ligne ikke de sædvanlige Folde til Geder og Faar, 

 muligvis have de været indhegnede Haver. 



Den østligste af disse har et særegent Udseende med 

 stærkt Fald mod Bielven (Nr. 4). Jorddiget, der omgiver den, 

 er indtil 2^2 Fod højt og flere Fod hredt. I Indhegningens 

 ene Hjørne er en skjæv Firkant, ligesom der fra førstnævnte 

 løbe to Gjærder ned mod Bielven. Paa den imod 0. vendende 

 Side er en Indgang. 



V, for Elvmundingen findes iøvrigt gamle Render, hvori 

 der skal være forsøgt, en iøvrigt mislykket, Beplantning med 

 Fyr ved Folk' fra Julianehaab. Det paastaaes bestemt, at de 

 omtalte Indhegninger vare tilstede, forinden dette Foretagende 

 paabegyndtes. 



Egnen nieUeni det Indre af IgaUko- og Agdlnitsok-Fjorden. 



Den Egn, som her skal behandles, begrænses mod S. af en 

 Linie fra Ekalnit ved Igaliko-Fjorden til Kagdlumiut ved Agdln- 

 itsok-Fjorden, mod V. og 0. af Fjordene og mod N. af Ind- 

 landsisen, der baade skyder en Arm ned mod Igaliko-Fjordens 

 østre Arm og, som det synes, een mod Egnene ved Agdluitsok- 

 Fjorden. 



Nærmest ved Indlandsisen ligge ubeboelige og tildels golde 

 og ode Højdedrag, som sænke sig mod SV. til i Højde med 

 en Linie fra Kagsiarsuk og S. paa mod Amitsuarsuk-Fjordens 

 Inderste og med en Udløber mod SV. i de c. 3000 Fod 

 høje Fjælde , hvis Fortsættelse er Akuliarusersuak med sine 

 5000 Fod høje Tinder, samt en Ryg paa 2000 Fod tæt NV. for 

 sidstnævnte. Mellem disse to Udløbere flyder gjennem en 



