397 



Ruin Nr. XIII er Bolig, der ved nøjere Undersøgelse synes 

 at have en Gang tværs igjennem Huset med Rum til begge 

 Sider og bagved. Da der imidlertid kun er foretaget mindre 

 Gravninger, kan Grundplanen ikke med absolut Sikkerhed hævdes. 

 Et Par mindre Hytter ligge tæt 0. for Boligen ved Elven. 



Resten af Ruinerne synes fornemmelig at være Stalde, der 

 for Største Delen antages at have været til Geder (Faar). Idet- 

 mindste er der ved de fleste mindre Huse Udbygninger, mere eller 

 mindre tydelige, som synes enten at være Folde eller Høgaarde. 



Prmlt. Frode Petersen besøgte fra Amitsuarsuk-Fjorden ogsaa 

 denne Ruingruppe. Der henvises til hans Beretning Pag. 414. 



Fra Ruingruppe 73 føre Varder til den østligste Ende af 

 Søen, hvor man træfter: 



Ruingruppe 74. Holms Udtalelser VI Hefte, Pag. 125 ledte 

 til Opdagelsen af denne Ruingruppe. 



Den store Elv, som gjennem en snæver Dal kommer fra 

 Bjærgene, udmunder i Amitsuarsuk-Søens østre Knde. Gjennem 

 en smal Port træder Elven ud paa en Sand- og Lerslette, hvor 

 den bugter sig, inden den falder i Søen. Dalen er her c. 1000 

 Alen bred. O. for Elven og c. 600 Alen fra Søen sees to For- 

 højninger i den store Sump. 



Den ene (c. 100 Alen lang, 30 Alen bred) indeslutter en 

 meget sammenfalden Tomt af Bolig , rimeligvis med tilhørende 

 Indhuse. JMødding sees nemlig tæt ved. Forhøjningen ligger 

 tværs paa Dalen og hæver sig kun nogle Fod over Dalbunden. 

 Det maa have været et meget fugtigt Opholdssted. 



Lige Syd for denne Forhøjning ligger en anden, hvor der 

 sees en Dynge Sten (8 X 20 Skr.) ; formentlig er det Rester af 

 den Stald for Malkekvæg, som utvivlsomt har hørt til Boligen. 

 Dalen er bevoxet med Krat og Pil. 



Adskillige Hundrede Alen herfra findes ved Søens sydøst- 

 lige Hjørne en stor Fold (30 x 15 Skr.), hvis ene Side er Klippe; 

 tæt ved sees et lille Hus (3x6 Skr.) 



