419 



tager, at Forholdene tidligere maa have været noget bedre, da 

 Landet har strakt sig længere ud. Havet æder nemlig bort af 

 de sandede Kyster, hvilket bl. a. sees paa Ruinerne Nr. 6 og 7, 

 af hvilke kun Halvdelen endnu staaer oppe paa Klinten. 



Ruinerne vare vanskelige at finde, da de vare helt sammen- 

 sunkne og utydelige ; følgelig har jeg ikke kunnet danne mig 

 nogen Mening om hver især. Dog maa Nr. 3 nævnes paa Grund 

 af sin usædvanlige Størrelse (150 Fod lang). Overalt indenfor 

 dens Grænser saaes mere 



£nkeUe Ruüur ixilMe/iisat 



"^^'^''^ 



eller mindre ordnede Sten, 

 men tydelige Mure fandt 

 jeg ikke; jeg talte imid- 

 lertid c. 30 firkantede 

 Huller, som have været 

 særskilte Rum , men der 

 maa have været adskiUigt 

 flere, hvilke nu ere ud- 

 viskede, intet tydede paa, 

 at Ruinen skulde stamme 

 fra flere sammenstillede 

 Bygninger. Jeg gravede 

 i nogle af Rummene, men 



fandt kun en Stump Ben. Derimod saae jeg umiskjendelige 

 Tegn paa, at Murene vare faldne sammen lidt efter lidt, efter- 

 haanden som Bindemidlet imellem dem er føget ^) bort; thi ved 

 at arbejde mig ned i Rummene fandt jeg for hver nedfalden 

 Sten, jeg løftede, et nyt Lag Mos, men jo dybere jeg kom, des 

 mere vissent og raaddent var Mosset. Stenene have allsaa havt 

 Tid til at blive overbevoxede før en ny er falden ovenpaa. Paa 

 og nedenfor Skraaningen ved Huset stod Græsset i svære Tuer; 

 jeg fandt da ogsaa ganske rigtig ved Gravning Kul og nogle 

 Vægstensstumper, men ingen Ben. Af disse Grunde nærer jeg 



Ruingiuppe 92. Enkelte Ruiner. 



^) Jeg siger føget, da hele Egnens afsvedne Udseende giver Formodnint 

 om stærkt Vindtræk gjennem Dalen. 



27* 



