[59] V. AVDELNINGEN FÖR FÖRYNGRINGSFÖRSÖK I NORRLAND 59 



Skola sådana rön, som verkligen föra vårt vetande framåt, vinnas, må 

 man ej inbilla sig, att det är tillräckligt att följa ett på förhand uppgjort 

 minimischema för försöken. Brister och luckor i försöksmaterialet yppa 

 sig oftast först, då man under en verklig bearbetning av detsamma går 

 frågorna närmare inpå livet. Man mäste ha tillfälle och tid att även 

 mellan och efter revisionerna undan för undan göra sammanställningar 

 och bearbetningar av revisionsmaterialet samt sedan på fältet pröva sig 

 fram och komplettera i de stycken, som befunnits dunkla eller motsä- 

 gande. Givetvis behöver försöksledaren också hela tiden hälla sig au jour 

 med vad som på annat håll göres och skrives på hans studiefält. Icke 

 heller en plan, sådan som den nyss framlagda — helst om den skall 

 gälla för hela 5 år framåt — , får därför betraktas som ett i minsta de- 

 talj bindande schema och med absolut garanti på tillräcklighet. Jag 

 erinrar i denna punkt om dåvarande jordbruksministerns synnerligen vid- 

 synta yttrande över de planerade specialundersökningarna i regerings- 

 propositionen till 1916 års riksdag. 



Vad Norrlandsavdelningens fröundersökningar angår, tvekar jag ej att 

 påstå, att desamma löpa risk att till en del spolieras genom att för- 

 söksledaren vid denna tidpunkt nödgas lämna dem. Det värdefulla och 

 omfattande fröprovmaterial, som efter hand hopbragts — vad tallen 

 angår det bästa stammande från kottsäsongen 1919 — 1920 och vad gra- 

 nen angår det enda betydande och sannolikt också det bästa först in- 

 kommet i höst och ännu oklängt — kommer på detta sätt icke att 

 kunna utnyttjas, som sig bort. 



Att avdelningens arbeten jämväl krävt och kräva en ej obetydlig- 

 skriftväxling med skogsstatspersonalen m. fl. utomstående, framgår av 

 förut lämnade uppgifter om avgångna och inkomna skrivelser och för- 

 sändelser och kunde lätt ytterligare exemplifieras med tillhjälp av diarier 

 och konceptböcker. 



På grund av vad jag här liksom ock i min skrivelse till styrelsen för 

 Statens Skogsförsöksanstalt av den 24 sistlidne november anfört, får jag 

 tillstyrka, att anstalt träffas, att försöksledaren, så snart möjligt är, sättes 

 i tillfälle att under kontinuerliga förordnanden återupptaga norrlandsav- 

 delningens arbeten, vilka sedan böra fortgå med fulltalig personal, tills 

 de äro slutförda. 



Skogsförsöksanstalten, Experimentalfältet den 1 december 1921. 



Edvard Wibeck. 



