[81] FÖRYNGRINGSFÖRSÖK I NORRLAND 81 



II. Underdånig framställning från vissa skogsmän m. fl. 

 Till KONUNGEN. 



Mecl anledning av vissa beslut rörande Statens Skogsförsöksanstalts avdel- 

 ning för föryngringsförsök i Norrland, fattade av styrelsen för nämnda anstalt 

 vid sammanträde den 17 sistlidne september, önska undertecknade att i under- 

 dånighet framlägga vår åsikt i denna för det norrländska skogsbruket så bety- 

 delsefulla fråga, vilken enligt vår mening skulle få en mindre lycklig lösning, 

 om styrelsens beslut komme till verkställighet. Vi anse oss hava desto större 

 fog till denna vår framställning, som styrelsens beslut, vad norrlandsavdel- 

 ningens verksamhet under dess 2:dra femårsperiod angår, synes oss hava bort 

 fattas först efter överläggning vid ett möte av den sammansättning, varom § 15 

 i Eders Kungl. Maj:ts nådiga instruktion för Statens Skogsförsöksanstalt 

 stadgar, i vilket fall även utanför styrelsen stående representanter för skogs- 

 bruket skulle haft möjlighet att redan på ett tidigare stadium av frågan fram- 

 lägga sina åsikter. 



Det torde vara överflödigt att framhålla den ofantliga betydelse, som det 

 norrländska skogsbruket har såväl för staten som den enskilde; staten själv är 

 Norrlands störste skogsägare och Norrlands skogar lämna råvaran för vårt 

 lands största exportindustri. Alla åtgärder för underlättande och förbätt- 

 rande av det norrländska skogsbruket kunna därför utan överdrift sägas vara 

 av ofantlig betydelse för landet i dess helhet. Av synnerlig vikt är, att i 

 samma mån som de gamla naturskogarna avverkas, desamma bliva ersatta 

 med växtliga ungskogar för undvikande av en annars för vårt land oundviklig 

 nedgång av trävaruexporten inom några få årtionden. I all synnerhet har 

 detta krav vuxit, sedan pappersmasseindustriens utveckling och det därigenom 

 ökade värdet å småvirket numera möjliggör rationella föryngringshuggningar 

 i de gamla bestånden inom allt större områden. 



Att de egentliga skogsföryngringsåtgärderna i Norrland haft och fortfa- 

 rande hava en omfattning, som icke svarar emot det förhandenvarande beho- 

 vet, därtill har utan all fråga känslan av bristande kännedom om, huru verkligt 

 effektiva sådana arbeten böra utföras, medverkat. Det är därför synnerligen 

 angeläget att denna osäkerhet så fort som möjligt minskas eller avlägsnas. De 

 kostnader, som nedläggas härpå, tjäna ett direkt produktivt ändamål. Slutligen 

 må i detta sammanhang påpekas, att då staten genom lagar och förordningar 

 direkt ålägger den lenskilde skogsägaren att sörja för återväxten, bör särskilt 

 denne hava rätt att förvänta, att staten också träffar anstalter för att fortast 

 och fullständigast möjligt utreda, vilka föryngringsåtgärder, som äro de bästa 

 och mest ekonomiska. 



Detta arbete åligger Statens Skogsförsöksanstalt, vid vars inrättande för 

 snart 20 år sedan just skogsföryngringsfrågorna framhöllos såsom varande 

 bland de mera viktiga uppgifterna. Med den mångfald av skogsvetenskapliga 

 frågor, som förelegat till anstaltens behandling och de begränsade arbetskraf- 

 ter, som stått till dess förfogande, visade det sig emellertid, att de norrländska 

 skogsföryngringsfrågorna ej i sin helhet kunde studeras så skyndsamt och 

 på samma gång allsidigt, som önskligt varit. Det var under sådana förhållan- 

 den med stor tillfredsställelse och stora förhoppningar om en rättelse i nyss- 

 berörda avseende, som de norrländska skogsmännen mötte inrättandet av den 



6. Meddel. från Statens bkogsförsoksanstalt. Haft. 19. 



