90 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTEN [90] 



åtaga sig att i allt väsentligt utföra de kompletteringar av norrlandsavdel- 

 ningens material, som försöksledaren anser nödvändiga. Visserligen kunde 

 tänkas, att norrlandsavdelningen själv skulle kunna å försöksparkerna utföra 

 det nödvändiga kompletteringsarbetet av sitt material. Häremot vill jag dock 

 framhålla, att det är mindre lämpligt, att undersökningar, som mera direkt 

 hänföra sig till praktiskt skogsarbete, å en och samma park utföras av två 

 skilda avdelningar. Slitningar beträffande order till vederbörande skogs- 

 mästare, vilken bör sortera under endast en person, eller tvister om skogs- 

 beståndens eller hyggenas disposition kunna då alltför lätt uppstå. Utan om- 

 organisation av den nuvarande s. k. norrlandsavdelningen anser jag en sådan 

 utväg därför föga lämplig. 



Frågan gäller då närmast, om dessa ifrågasatta nya ytor lämpligen kunna 

 och böra förläggas till de redan beslutade försöksparkerna. Härpå tror jag 

 mig kunna i huvudsak svara jakande. 



Nuvarande försöksparker. 



De försöksparker, som det nu till en början gäller, äro: 



Siljansfors bruksskog i Mora socken, belägen i höglandet väster om Siljan på 

 200 — 430 meters höjd över havet. Arealen är i,ii2, 81 har produktiv skogsmark 

 och en totalareal av 1,455,29 har. Skogen representerar förhållandena i vissa 

 delar av norra Bergslagen, norra Dalarna (delvis typisk Hamra-natur), delar av 

 Hälsingland och inre delarna av mellersta Norrland (Härjedalen). Medeltempe- 

 raturkurvan för Siljansfors går upp genom mellersta Norrland till Sundsvall. 

 Berggrunden utgöres nästan uteslutande av porfyr och Dalasandsten, och parken 

 representerar därför åtminstone geologiskt sett det stora område av norra Dalarna 

 och inre Norrland, där denna bergart förhärskar. Dessutom finnas här alla 

 skogstyper representerade från den magraste tallhed av Gällivare-typ till den 

 örtrika granskogen. Här finnas med andra ord alla boniteter mellan III(II) — 

 VIII. Av tallen förekommer i huvudsak den typiska norrländska formen (v. 

 lapponica) och även granen har den för Norrland karaktäristiska smala kronan. 



Kronoparken Kulbäcksliden i Degerfors socken, Västerbottens län. Å parken 

 finnas såväl tall- och granskogar som i synnerhet försumpade granskogar. 

 Skogen har en areal av 2,382 har, varav till en början omkring 955 har jäm- 

 likt 1921 års riksdags beslut komma att reserveras som försökspark. Å till- 

 läggsstat för år 1921 äro beviljade 5,000 kronor för uppförande av en större 

 skogskoja å parken. 



Kronoparken Svartberget i samma socken, belägen i relativt gynnsam skogs- 

 trakt, 6 km öster om Vindelns station. Parken omfattar 928 har av om- 

 växlande skogs- och marktyper. I denna park finnas även avsevärda om- 

 råden med svårföryngrade tallhedar å sandmark samt lerbrännor. Av 1921 års 

 riksdag har beviljats 45,000 kronor 1 till uppförande av en skogsmästarbostad med 

 museum och arbetsrum samt 8,000 kronor till inventarier och instrument 

 för försöksparken. 



Huruvida eventuellt ytterligare en eller två försöksparker skulle krävas 

 i Norrland torde behöva närmare utredas och jag skall längre fram åter- 

 komma härtill. 



1 Av Kungl. Maj:t sedermera minskat till 40000 kr. 



