96 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTEN [96] 



växlingarna i Norrland förläggas dessa ytor om ip, 75 liar med ganska stor fördel 

 till de redan befintliga försöksparkerna. Härtill kommer att alla dessa försök 

 kunna observeras under kända lokalklimatiska förhållanden, medan de spridda 

 försöken måste hänföras till för övre Norrland rätt osäkra meteorologiska medel- 

 tal. Det måste nämligen anses ekonomiskt outförbart att uppsätta och avläsa 

 meteorologiska stationer vid de spridda försöksytorna. 



För att sålunda få den föreslagna kompletteringen av norrlandsavdelningens 

 ytor på omkring 24 har behöver ej norrlandsavdelningen göras permanent 

 under andra femårsperioden. Jag är övertygad om att kompletteringen i 

 huvudsak kan, som redan framhållits, ske av skogsavdelningen å försöks- 

 parkerna under åren 1922 — 1924. Hade de kommit att utföras av försöks- 

 ledaren enligt dennes arbetsplan, hade de sannolikt blivit utförda under åren 

 192 1 — 1923. Den försening av Norrlandsundersökningarna med ett eller annat 

 år, som skulle bli en följd av den utav styrelsen intagna ståndpunkten, är 

 rätt obetydlig och motväges jämväl av att försöken kunna för statsver- 

 ket utföras billigare å försöksparkerna, där de också bli bättre utförda ax- 

 vana skogsarbetare, och utan att någon extra resekostnad tillkommer för per- 

 sonalen från Stockholm. 



Med den ovan lämnade redogörelsen och med påpekandet att flertalet av de 

 utav försöksledaren föreslagna kompletteringsarbetena kunna utföras i de 

 redan beslutade försöksparkerna, vill jag däremot ej ha sagt, att dessa för- 

 söksparker ensamma representera alla växlande förhållanden inom det vid- 

 sträckta Norrland. Men redan finnas, såsom den av jägmästare Wibeck 

 upprättade kartan visar, en mängd försök spridda inom Norrland och fler- 

 talet av dessa komma ju under alla förhållanden i fortsättningen att revideras 

 cch studeras. 



Samma karta visar också att inom övre inre skogslandet ej blivit anlagda 

 några försök såsom i Stensele, Sorsele, Mala, Arvidsjaur. Arjepluog och Jokk- 

 mokk. Med detta påpekande vill jag dock ej förorda anläggandet av alltför många 

 spridda försök i dessa mer svårtillgängliga och mindre produktiva trakter 

 av Norrland. Som jag redan antytt, ställer jag mig nämligen ganska skeptisk 

 till att verkliga resultat kunna erhållas med sådana spridda försök, som ej 

 kunna nog ofta övervakas och för vilka de lokalklimatiska förhållandena ej 

 äro kända. Jag tror snarare att mycket mera vinnes för Norrlands skogs- 

 föryngringsfrågor genom de av naturvetenskapliga avdelningen bedrivna under- 

 sökningarna, vilka sedan lämpligast omföras i praktiken först å försöksparker 

 med fast anställd personal, där man bättre kan ha de på försöken inverkande 

 olika faktorerna i sin hand. 



Jag vill i detta sammanhang anföra ett par belysande exempel. Vid norr- 

 landsavdelningen utföras höst- och vårsådder på flera olika platser. Dessa 

 ha givit ett mycket dåligt resultat för höstsådderna. Samtidigt vet man, 

 att skogsmän i övre Norrland utfört höstsådder med gott resultat. Varpå 

 kan det då bero, att försöksanstaltens höstsådder slagit så illa ut? Ja, 

 härom kan man ej få besked, då det ej varit möjligt att följa höstsåddernas 

 utveckling. Man vet ej om fröna under år, då sådden skett relativt tidigt, 

 Idrott redan om hösten; man vet ej, om det är på grund av uppf rysning eller 

 upptorkning som plantorna ej finnas; man vet ej, om plantorna eventuellt 

 s;tått under vatten i såddgroparna etc. eller om de på hösten sådda fröna 

 spolats bort vid snösmältningen. Man vet blott, att följande höst endast 



