100 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTEN * t 100] 



Då biträde av en jägmästare eventuellt benämnd försöksledare är önskvärt så 

 fort som möjligt, vore det fördelaktigt om från i juli 1923 kunde finnas medel 

 härför tillgängliga. 



Skyddsskogarna. 



I detta sammanhang bör också övervägas, huru det bör ordnas med försöks 

 anläggande i skyddsskogarna. Jag vill rörande den frågan dels hänvisa till 

 Norrlands skogsvårdsförbunds framställning och dels erinra om, att styrelsen 

 uppdragit åt professorerna Hesselman och Schotte samt jägmästare YVibeck 

 att inkomma med fullständig plan och kostnadsförslag för dylika undersök- 

 ningar. Yid muntlig föredragning inför styrelsen har jag meddelat, att vi 

 tre, som fått uppdraget att utarbeta den ifrågasatta planen, ej ansett oss 

 kunna slutgiltigt avlämna sådant förslag utan rekognosceringar på ort och 

 ställe i själva skyddsskogarna. Under en sådan rekognoscering skulle även 

 kunna förslagsvis utstakas några försöksytor, så att på marken kunde dis- 

 kuteras vad härigenom vore att vinna. Yid denna rekognoscering borde 

 också uppmärksamheten riktas på om i fjällskogarna eventuellt skulle kunna 

 erhållas ett eller två områden, som vore tillräckligt representativa för att dit 

 skulle kunna förläggas så många försök som möjligt, helst kombinerade med 

 meteorologiska observationer. Beträffande undersökningarna i fjällskogarna 

 bifogar jag dessutom ett förslagsutkast (bil. C). 



Det synes mig uppenbart, att intresset för undersökningar i Norrland och 

 särskilt rörande skogsföryngringsfrågor är mycket stort bland såväl de 

 stora skogsbolagen som hos skogspersonalen i såväl statens som enskild tjänst. 

 Det har därför varit en lätt uppagiterad mark, när det gällt att få till stånd 

 en opinionsyttring till främjandet av dessa undersökningar. Efter vad jag 

 erfarit vid samtal med flera av undertecknarna har dock tydligt styrelsens av- 

 sikt missuppfattats. Härtill ha också bidragit en del oriktiga uppgifter i flera 

 av de i skogstidskrifterna förekommande uppsatserna i frågan. I allt väsent- 

 ligt äro dessa inlägg bemötta genom den ovan lämnade redogörelsen. Jag vill 

 dock här göra ytterligare ett påpekande. 



Omfattningen av skogsavdelningens undersökningar i Xorrland. 



I en handlingarna bilagd uppsats av jägmästare Ronge uppgives, att skogs- 

 avdelningens försöksytor inom Norrland endast utgöra 20 procent av totala 

 antalet inom landet. Författaren menar här synbarligen antal nummer, då 

 hans beräkning är någorlunda riktig, dock har skogsavdelningen av sina 471 

 nummer för närvarande 133 i Norrland eller 28 procent. Men räkna vi med 

 dessutom 40 tillfälliga ytor i Norrland, blir det 34 procent. Av detta ytantal 

 ha 3 i södra och 7 i norra Sverige sedermera överlåtits åt Norrlandsavdel- 

 ningen, men inverkar detta ej nämnvärt på procenttalet. Taga vi hänsyn till 

 antalet avdelningar finnas ungefär lika många i Norrland som i södra Sverige 

 (jag räknar i detta fall givetvis Särna, Idre och Älvdalen i Dalarna, eller 

 trakter över huvud taget där Pinus silv. lapponica växer, till Norrland). 



Jag kan för övrigt belysa detta mitt påstående med följande faktiska siffror. 



Av skogsavdelningens anlagda försöksytor, till och med år 1920, omfatta: 



