106 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTEN [106] 



genom tillfälliga provytor studera den ringa föryngringens uppkomst, huvudsakligen genom 

 rotslående grenar, för att ' belysa vikten av att stämplingarna här utföras synnerligen för- 

 siktigt. 



Inom det produktiva skyddsskogsomrädet kan man urskilja 3:ne huvudtyper i granskogen. 

 Den risrika granskogen är gles och luckig och anses intaga den största arealen. 1 

 markbetäckningen dominerar blåbärsris och stark råhumusbildning förekommer. Föryng- 

 ringen är obetydlig och förefinnes mest å nedmultnade lågor. Sedan denna typ ingående 

 studerats, torde i några typiska exempel av densamma böra anläggas avverknings- och mark- 

 beredningsförsök. 



Om den mossrika granskogen vid noggrann undersökning visar sig vara rätt så god- 

 artad, liksom denna typ är det i Norrland överhuvud taget, torde ej nödvändigtvis behöva 

 anläggas särskilda föryngringsfält i denna typ. Förekomsten av plantor å skilda delar av 

 undersökta luckor kan belysas genom tillfälliga provytor, vilka säkerligen kunna ge direkta 

 upplysningar om huru sådana luckor böra i föryngringshänseende utvidgas. 



Den örtrika skogstypen torde däremot komma att uppvisa vissa föryngringssvårig- 

 heter. Genom tillfälliga provytor torde här kunna påvisas huru mycket vanskligare det 

 säkerligen är att få upp återväxt å alltför stora luckor med rik hyggesvegetation. Sedan på 

 så sätt fastslagits olika svårföryngringsförhållanden, borde en del planteringsförsök tillkomma 

 å denna typ. 



Beträffande tallskogarna inom skyddsskogsområdet, vilka ej behandlats i Kallins avhand- 

 ling, föreligger knappast alls några uppgifter i skogslitteraturen. En markbiologisk under- 

 sökning av dessa borde kunna fastslå, vilka typer som kräva direkta föryngringsförsök. 



På grund av det ovan nämnda får jag därför föreslå, att medel anvisas för en skoglig 

 markbiologisk undersökning av fjällskogarna. Bäst vore om härför kunde erhållas en skogs 

 man, som är väl förtrogen med dessa skogar genom föregående tjänstgöring därstädes samt 

 någon av Skogsförsöksanstaltens markbiologer. Härför torde tarvas rekognoscering under ett 

 par somrar med undersökning av tillfälliga ytor för belysande av föryngringens uppträdande. 

 Härjämte torde jordprov böra insamlas och närmare undersökas enligt de metoder, som ut- 

 arbetats vid naturvetenskapliga avdelningen. För författandet av en ingående berättelse torde 

 sedan åtgå en vinter. Efter tre års förlopp skulle man på detta sätt erhålla en god bild 

 över föryngringsförhållanden i fjällen. Sedan kan, anslutande sig till den gjorda utred- 

 ningen, på de mest svårföryngrade typerna med mäktig råhumus anläggas några få avverk- 

 nings- och markberedningsförsök, närmast som demonstrationsmateriel för de skogsmän, som 

 verka i dessa trakter. På grund härav böra dessa försök koncentreras till ett par områden 

 inom jämtlandsfjällen. 



Kostnaderna för en sådan utredning torde bliva ungefär följande: 



Avlöning till en skogsman under 6 månader omkr. 6,000: — 



Resor » r » » 4 > » 4,000: — 



Resebidrag till en markbiolog förutom vad som kan gäl- 

 das av försöksanstaltens expenser » 2,000: — 



Hantlangningskostnader vid kartläggning eller uppmät- 

 ning av tillfälliga ytor » i,5°° : — 



Summa 13,500: — 



Anläggningar av föryngringsförsöken torde enligt denna plan sedan kunna medhinnas 

 under ett par somrar och utföras av den sammanslagna skogs- och Norrlandsavdelningen. 



Statens Skogsförsöksanstalt den 25 oktober 1 921. 



Gunnar Schottc. 



