1 1 4 SKOGSFÖRSÖKSANSTALTEN [114] 



nu över ej mindre än 363 tallfröprov och 254 granfröprov (eller kottprov), in- 

 samlade under loppet av 6 olika kottsäsonger. Bearbetningen av dessa fröprov 

 är icke blott inriktad på att vinna en allsidigare teoretisk kännedom om det 

 norrländska tall- och granfröets kvantitativa och kvalitativa egenskaper, om gro- 

 barhetens eventuella samband med och beroende av insamlingsortens sommar- 

 temperatur, om groningskraftens gradvisa förändringar o. s. v., utan avser järn- 

 vid att, om möjligt, avvinna materialet andra resultat av praktisk art. Ett så- 

 dant, som ej synes ouppnåeligt, är exempelvis utarbetandet av en anatomisk 

 fröanalysmetod, varigenom åtminstone det nyklängda fröets grobarhet skulle 

 kunna fastställas genom en undersökning, som kunde göras på några timmar, 

 under det att en vanlig grobarhetsundersökning kräver minst en månad och 

 dessutom — på grund av fröets mögling — ofta är mindre tillförlitlig. Även 

 i andra avseenden förefalla betydelsefulla praktiska tillämpningar av de nyaste 

 rönen om lapplandstallens frö vara möjliga att nå, något som även framhålles i 

 ett detta år utkommet arbete av finnen Heikinheimo. 1 



Jag kan ej nog eftertryckligt framhålla, att försöksledarens avlägsnande under 

 större delen av året för en längre eller kortare period framåt i hög grad även- 

 tyrar utförandet och resultatet av dessa fröundersökningar. De äro nämligen 

 tyvärr till stor del av den beskaffenhet att de icke låta inställa sig på rent 

 automatisk drift med tillhjälp av allenast skogsbiträdet och annan, mera till- 

 fällig arbetskraft. Icke heller kunna dessa undersökningar uppskjutas under en 

 längre mellantid, ty som bekant ändras beskaffenheten av insamlat frö år 

 efter år. Till frågan huruvida anställningen av en matematiker eller ordnandet 

 av norrlandsavdelningens verksamhet under dess andra 5-årsperiod skall anses 

 viktigast, vill jag blott påpeka, att, för den händelse det senare försummas, 

 bliver ju därmed också insamlingen och tillvaratagandet av själva det primära 

 undersökningsmaterialet hotat, ett missförhållande, som givetvis ej sedan kan 

 repareras av den mest högvetenskapliga bearbetning. 



Med den inskränkning i norrlandsavdelningens verksamhet, som tillskapats 

 genom att man ej följt försöksledarens arbets- och utgiftsförslag hösten 1920, 

 följer nu också uppenbarligen, att man får helt uppgiva den plan till vidgad 

 inblick i norrlandstallens klimatiska anpassning (= proveniensfrågan), som jag 

 framlagt i nämnda skrivelser till styrelsen av den 8 och 10 september 1920, och 

 varvid det utmärkta och rikliga fröprovsmaterialet från vintern 1919 — 1920 

 var ämnat att komma till användning. Denna del av mitt förslag beröres ej 

 alls i professor Schottes inlaga. 



Föryngringsförsök i skyddsskogarna. 



Den ökade försöksverksamhet inom skyddsskogsområdet och därmed jämför- 

 liga trakter, vilken Norrlands skogsvårdsförbund i en skrivelse av den 20 

 augusti 1920 anhållit måtte uppdragas åt norrlandsavdelningen, har, såsom be- 

 kant, av styrelsen, jämlikt beslut den 17 september samma år, hänskjutits till 

 förberedande utredning av professorerna Schotte och Hesselman samt under- 

 tecknad. Angående denna utredning må nämnas, att jag, efter besök sistlidna 

 april månad i Strömsund och Östersund i och för överläggning med där bosatta 

 skogsstatsrepresentanter med omfattande praktisk erfarenhet från skyddsskogs- 



1 Heikinheimo, Olli: »Die Waldgrenzwälder Finnlands und ihre kiinftige Nutzung.» 

 Medd. från Forstvetenskapliga försöksanstalten, 4, Helsingfors 192 1. 



