[7] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 131 



Avd. I. 



DE BIOLOGISKT VIKTIGA MARKSKIKTENS SYRE- 



OCH KOLSYREHUSHÅLLNING. 



Kap. i. Markluftens sammansättning, medeltal och extre- 

 mer, enligt tidigare undersökningar. 



Litteraturen om markluft är, om man så vill, mycket gammal. 

 Redan »gasernas upptäckare», VAN HELMONT, angav närvaron 

 av »Gas silvestre», d. v. s. vad vi nu kalla koldioxid eller kol- 

 syra, i hålor i marken (Ortus mediernas etc. 1648, cit. efter MEYER 19 14). 

 Troligen den äldsta uppgift att luften redan i de allra översta markskikten 

 har en lägre syrehalt än atmosfären återfinnes hos ALEXANDER VON Hum- 

 BOLDT (1799): »Luften i mellanrummen i åkerjorden är en ytterst starkt 

 azoterad 1 gas. De maskar och insekter som leva inuti detta jordlager 

 inandas en azote som blott innehåller 0,05 eller 0,07 syre». Siffran är 

 utan tvivel synnerligen bristfällig; i atmosfären finner HUMBOLDT en syre- 

 halt av omkring 26 % i stället för faktiska 21, Senare undersökningar 

 ha aldrig för luften i åkerjord givit något så lågt värde som 7 % syre. 



Markluftens från atmosfären mer eller mindre avvikande sammansättning 

 är emellertid ett faktum som alla senare undersökningar på området med 

 full överensstämmelse konstaterat. 



De i litteraturen föreliggande uppgifterna härröra dels från hygieniker 

 — de stamma från den tid, då man ansåg kolera, nervfeber m. fl. sjuk- 

 domar orsakade av osunda exhalationer från jorden — , dels från jord- 

 bruksforskare, några få från skogsbrukets män. I tab. I (se i slutet av 

 avhandlingen) meddelas ett sammandrag av siffermaterialet i litteraturen, 

 försåvitt detta avser jordar i normal lagring (bearbetade eller obe- 

 arbetade, gödslade eller ogödslade). Siffror för konstgjorda jordbland- 

 ningar eller för jordar lagrade i cementgropar, plåtcisterner etc. äro 

 däremot ej medtagna. Även med dessa undantag gör sammanställningen 

 dock ej anspråk på att vara fullständig. Några undersökningar äro 

 uteslutna med avsikt av andra skäl än de nämnda, ytterligare ett par 

 äro tryckta i publikationer, som ej varit tillgängliga för mig. Det förra 

 gäller t. ex. LEATHERS (191 5) värden från diverse indiska kulturmarker, 

 vilka ej upptagits av det skäl, att hans metod att samla analysproven 

 ej ger den faktiska sammansättningen av luften i jorden (gasfasen), som 

 det här är fråga om, så att hans siffror ej äro jämförbara med övriga. 



I tabellen anges dels medeltal för halt av syre (O ) och kolsyra (C0 2 

 i volymprocent, beräknade ur det angivna antalet enkelbestämningar, 



1 azote, gammal benämning för kväve. 



