.17] 



LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 



141 



APPLEVARD, som senast studerat dem, att de, i motsats mot de årliga 

 växlingarna, främst böra tolkas som orsakade av variationer i gasutbytet, 

 ej i syrsättningen i marken. Vi spara därför lämpligen diskussionen 

 härom tills det blir fråga om gasutbytet och dess mekanik. 



Kap. 5. Kolsyreproduktionens belopp. 



Kolsyreproduktion i kulturjordar. Av FÖDORS (1881), WOLLNYS 



(1885) och BORNEMANNS (1920) undersökningar framgår, att luften tätt 



invid jordytan om sommaren ofta är avsevärt kolsyrerikare än någon 



meter över jordytan, och att den är kolsyrerikare över en träda än 



över ett fält med gröda. Till belysning må anföras några av WOLLNYS 



siffror: 



Tab. IV, Kolsyrehalter i luften ovan åkerfält. 

 CO,-Gehalte der Luft iiber Ackerland, nach Wollny 1SS5. 



Dessa siffror endast som ett exempel; liknande återfinnas i stort antal 

 hos BORNEMANN. Enligt denne förf. leva kulturväxterna redan å en 

 svagt gödslad åker rent av i regel i en atmosfär med c:a dubbla atmos- 

 färens normala kolsyretryck. Men om kolsyrehalten även över fälten 

 med gröda är större ett par dm från marken än på 2 m höjd, måste 

 man anta att kolsyreutströmningen från åkerjorden under högsommaren 

 kan täcka de gröna växternas kolsyreförbrukning. 



Vi vilja se efter vad detta betyder. Som en utgångspunkt för en 

 uppskattning kan man taga SJÖSTRÖMS (191 1 — 191g) siffror över torr- 

 substansökningen hos olika grödor under högsommaren. 1 Som medel- 

 tal av hans värden finner man för rotfrukter (kålrötter och rovor; me- 

 deltal av 4 resp. 5 års undersökningar) en torrsubstansökning av o,S 

 ton pr har och vecka under månaderna aug. — sept. För råg under 

 tiden slutet av maj till början av juni blir motsvarande siffra 0,9 ton 

 pr har och vecka (medeltal av 4 års undersökningar) och för blandsäd 



1 För benägen hänvisning till detta material har jag att tacka prof. E. HENNING. 



