[23] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 147 



g avgiven kolsyra pr m 2 jord och dygn. De stämma, underbart nog, 

 bra med LUNDEGÅRDHS siffror, 4 — 9 g. Av ovan anförda skäl måste 

 de högre av mina värden anses ligga närmare det rätta värdet; om man 

 med hänsyn härtill tar medeltalet av de två kortvarigaste försökens 

 resultat, får man 5,2 g eller ungefär 2,8 lit. C0 2 pr m 2 och dygn, eller 

 0,12 lit. i timmen. 



Kap. 6. Gasutbytets livlighet, bedömd med ledning av 

 kolsyreproduktionen och förrådet av kolsyra. 



Åker. Om vi sätta markluftens kolsyrehalt i det översta ett par dm 

 tjocka lagret i åkerjord till i genomsnitt 3 /4 %, så är detta även för 

 åkerjord under sommaren rätt högt räknat (jfr t. ex. RUSSELL & APPLE- 

 YARDS och LäUS siffror tab. I). För att med denna kolsyrehalt komma 

 upp till en kolsyrekvantitet av 7 : 24 = 0,29 liter (som avgavs pr tim., 

 kap. 5) måste vi då i alla fall räkna 39 liter markluft, motsvarande en 

 jordvolym av c:a 2 hl, om jordens luftfyllda porvolym är 20 % (genom- 

 snitt för naturfuktig åkerjord enligt RUSSELL 19 1 7 p. 140 — 141 är endast 

 10 %, men denna siffra förefaller väl låg). Denna volym motsvarar med 

 en grundyta av 1 m 2 ett djup av 2 dm. Det vill säga, den kolsyrekvantitet 

 som in minimo i WOLLNYS kap. 5 relaterade fall och andra liknande måste 

 antas pr timme ha avgivits från jorden till atmosfären skulle motsvara to- 

 tala kolsyrehalten i jorden från ytan och ned till ett djup av omkring 20 cm. 

 Om BORNEMANNS och CORENWINDERS siffror läggas till grund för 

 beräkningen kominer man till ännu högre värden. 



Bokskogsmark. Låt oss försöka en liknande överslagsberäkning för 

 bokskogsmarken på Hallands Väderö. Vi funno ovan 0,12 liter i timmen 

 som ett antagligt minimivärde för den kolsyremängd som 1 m 2 markyta 

 avgav till luften under de högsommardagar bestämningarna gjordes, och 

 vi känna kolsyrehalten i markluften på 3 olika djup och på samma fläck 

 ett par dagar senare. Både för enkelhetens och riktighetens skull och 

 även för närmare anslutning till en del resonnemang i det följande vilja 

 vi räkna med C0 2 -överskottet i marken i stället för med C0 2 -halten. 

 Dessa värden bli 0,16; 0,33; 0,39 % å resp. 15, 30 och 60 cm djup 

 (siffrorna ovan med subtraktion av 0,03 vol.-%). De två första siffrorna 

 ligga nästan exakt på en rät linje med siffran o på o cm djup, och vi 

 antaga därför att CO„ -överskottet stiger lineärt från o till 30 cm djup. 

 Det vore då enkelt att ganska exakt beräkna totala C0 2 -överskottet 

 under 1 m 2 markyta ned till ett visst djup, om vi blott kände den luft- 

 fyllda porvolymen. Det göra vi emellertid ej, utan måste godtyckligt 

 sätta den till något värde. För att då räkna försiktigt anta vi por- 



