148 LARS-GUNNAR ROMELL [24] 



volymen så högt som möjligt inom rimlighetens gräns och sätta den 

 till 60 %. Totala C0 2 -överskottet i markluften i en jordpelare av 1 m 2 

 tvärsnitt och x dm höjd, där x räknas från jordytan och nedåt, blir då 

 0,033 • x * liter, om x ligger mellan o och 3. Om man då sätter 

 0,033 • x ' 2 = °. 12 oc h löser, får man x = 1,9. För att få den mängd 

 kolsyra, som avgavs från marken till luften under en timme, måste man 

 alltså ta till hela kolsyreöverskottet i marken från ytan ned till ig cm 

 djup. Vi se att siffran stämmer alldeles med den vi funno ovan för 

 åkerjord. Den noggranna överensstämmelsen är naturligtvis en till- 

 fällighet. Vad som är viktigt är att storleksordningen stämmer. 



Markkolsyran och atmosfären. Om dessa överslagsberäkningar få 

 generaliseras, måste man tydligen uppfatta den kolsyrehalt, som man 

 finner i markluften, som en jämvikt mellan en intensiv produktion och 

 ett mycket livligt gasutbyte med atmosfären. Otvivelaktigt ligger saken 

 så i många fall, och mycket tyder på att det är regeln. Åtskilliga 

 forskare ha funnit, att markkolsyran utövar ett fullt märkbart inflytande 

 på kolsyrehalten i lufthavets bottenskikt. Även i skogsluft har man 

 funnit något till betydligt högre kolsyrehalt än atmosfärens normalvärde. 

 Ebermayer (1885) fann t. ex. i medeltal 0,0329 % C0 2 på 1,5 — 2 m 

 höjd i skogen mot 0,0318 i fria luften; hans högsta värde var 0,0549 % 

 i ett 12-årigt bokbestånd (jfr vidare Puchner 1892). Mac Lean (1919) 

 fann det enorma värdet av 0,34 % på morgonen i en tropisk regnskog; 

 en kvällsbestämning gav ett lägre, men även det ett exceptionellt högt 

 värde 0,14 %. LUXDEGÅRDH (192 1) fann vid marken i en älskog på 

 Hallands Väderö i regel avsevärt övernormala C0 -värden, maximalt 

 över dubbla den normala halten. 



Vid vilket värde kolsyrehalten håller sig i trädkronorna i skogen 

 vet man ej, och det går därför ej att för skogsmarkens del tillämpa det 

 resonnemang, som vi förde kap. 5 för produktiv åkerjord, med användning 

 av skogliga produktionsiffror. För en undersökning av kolsyrebalansen 

 i skogen blir en av de första uppgifterna att utreda den saken. 



FÖDOR (1 88 1) meddelar långa serier jämförande analyser av luft tagen 

 invid jordytan och 2,5 m högre upp, vilka givit som resultat: 



1) att C0 2 -halten under större delen av året är större vid marken än 

 å 2,5 m höjd, 



2) att under senvintern och förvåren, liksom även eljes tillfälligtvis 

 under regndagar, motsatsen är fallet, 



3) att variationerna äro störst vid marken, 



4) att variationerna invid marken med någon försening följas av mot- 

 svarande fast mindre variationer å den högre nivån. 



FÖDOR uttalar med stöd av sina försök den uppfattningen, att atmo- 



