154 LARS-GUNNAR ROMELL [801 



Avd. III. 



DEN EKOLOGISKA BETYDELSEN AV ETT SYRE- 

 DEFICIT OCH KOLSYREÖVERSKOTT I MARKEN. 



Kap. q. Några experimentella data. 



Rötternas syrebehov. Redan INGENHOUSS (1779) fann, att väx- 

 ternas rötter likasom i allmänhet alla icke gröna växtdelar »för- 

 störa luften» både dag och natt, i motsats till de gröna orga- 

 nen, som blott förstöra luften om natten, men om dagen däremot »för- 

 bättra» eller »defiogistonisera» den. Rötterna förbruka syre, säga vi nu. 

 Biologiskt sett betyder detta att rötterna behöva syre. Över den eko- 

 logiska sidan av saken har redan SAUSSURE (1804) reflekterat: »en växt, 

 vars rötter plötsligt bli övertäckta av stagnerande vatten lider därav 

 mycket förr än om den råkat ut för samma olyckshändelse genom rin- 

 nande vatten. Syrgasen i det ruttnande vattnet blir snart förbrukad, 

 men i det rinnande vattnet blir det ingen brist därpå. Man må lägga 

 märke till att ruttnande vatten är nyttigare för växterna än rent vatten, 

 när det gives dem genom måttliga bevattningar under beröring med 

 syrgas. Man kan av dessa iakttagelser sluta, att när marken är alltför 

 fuktig de flesta växter lida därav ej blott emedan vatten bjudes dem 

 som näringsämne i alltför stora kvantiteter, utan även därför att deras 

 rötter nästan ej alls komma i beröring med den yttre luften.» Redan 

 SAUSSURE belyste för övrigt saken genom experiment: han höll unga 

 hästkastanjer i vattenkultur och fann, att dessa dogo inom 7 till 14 

 dagar, om luftrummet i den rötterna omgivande recipienten var kväve, 

 väte eller kolsyra, medan de förblevo friska till försökets slut (tre vec- 

 kor) i de kärl, där gasen var luft. Han fann även, att plantorna dogo 

 förr i kolsyreatmosfär än i kväve eller väte, så att kolsyran utövar en 

 skadlig inverkan även på annat sätt än genom att förtränga den syre- 

 haltiga luften. SAUSSURE fann i överensstämmelse därmed, att kolsyra 

 redan i en koncentration av 8 % hämmade groningen av frön. »Det 

 tycktes mig alltid», säger han vidare, »som om groningen ginge fqrtare 

 i fuktig sand eller mellan två fuktiga svampar än i humus, och som om 

 den senare producerade kolsyregas». Den slutsats, som ligger i dessa 

 ord, har fullständigt bekräftats av senare undersökningar. 



Kritiska koncentrationer. Att växtrötterna behöva syre och avsöndra 

 kolsyra och att den senare i vissa koncentrationer verkar skadligt är 

 emellertid ej nog för att göra markluftningen till en ekologisk faktor av 



