[91] LUFTVÄXLINGEN 1 MARKEN 165 



ket upphör (WlELER 1892, CHAMBERLAIN 1897 pp. 263, 319), utan 

 den rent passiva vattenfiltrationen genom roten under inflytande av en 

 sugning uppifrån försvåras även i hög grad (JOST 1916). Det visar sig 

 också, att ovanjordsdelarna börja sloka och vissna, om syretillförseln 

 till rötterna upphör. I Frees & LiviNGSTONS försök (F. & L. 19 15, 

 L. & F. 1 91 7) med Coleus blumei och Heliotropium pernvianum sistera- 

 des vattenupptagningen genom rötterna inom 12 — 24 timmar och inom 

 1 — 6 dagar började plantorna vissna. Kolsyra i för stark koncentration 

 försvårar även vattentransporten (KOSAROFF 1897, 1900). 



Landväxter, som få sitt rotsystem översvämmat, kunna i själva ver- 

 ket dö av vattenbrist på grund av rotsystemets kvävning. Om vatt- 

 net omkring rötterna genomluftas, när plantorna börja vissna, så kan 

 spänstigheten återvinnas och plantorna hämta sig (BERGMAN 1920). 



Vattenkulturer. Att vanliga landväxter, som varje fysiolog vet, trivas 

 så dåligt i vattenkultur, beror ganska säkert framför allt på att deras 

 rotsystem ej kan reda sig med den dåliga syretillförseln genom vattnet, 

 så att transpirationsströmmen blir för dålig. Det är mycket svårt att 

 få växter i vattenkultur att blöda, även om det är fråga om goda 

 blödare (jfr CHAMBERLAIN 1891 p. 328, JOST 1916 p. 17). Man har 

 även ofta funnit, att plantornas tillväxt blir bättre, om kulturerna genom- 

 luftas (t. ex. Arker i 90 i; lupin och solros; Hall, Brenchley & 

 UNDERWOOD 1914; korn och lupin; cit. efter CLEMENTS 1921 p. 17 

 och 23; jfr även KRAUS' ovan citerade groningsförsök). I andra fall 

 har man visserligen ej funnit någon dylik effekt; sålunda fann WACKER 

 (1898) med solros och bondböna ingen förbättring av rötternas längd- 

 tillväxt vid luftning och hänför därför den sämre växten i vattenkultur 

 till det ovana mediet. Ännu mycket sämre tillväxt fann han likväl i 

 vattendränkt jord, vilket ej talar för hans uppfattning. FREE (i 917) fann ej 

 heller någon effekt av luftning i vattenkulturer med bovete, vilket är 

 märkligt, då bovete i KRAUS' försök visade sig mycket tacksamt för 

 luftning. Mindre förvånande är att HOLE & SlNGH i vattenkulturer 

 med SJiorea robusta ej funno något utslag, då 67/<?/rtf-plantorna äro in- 

 ställda på större syrebrist och kolsyrehalt än som fanns även i de 

 oluftade kulturerna. 



Om gynnsam verkan av extra luftning i normalt lufthaltig jord 

 har jag å andra sidan i litteraturen ej kunnat finna mer än en uppgift 

 som förefaller något så när säker. CANNON (19 i 5 a) berättar, att i ett 8 

 timmars försök med Opuntia vcrsicolor, där jorden omväxlande 2 timmar 

 genomsögs med luft, 2 timmar ej, växte Opioifm-röttema. under perioden 

 med luftning i genomsnitt 1,6 mm, under mellantiden 1,3 mm. Resul- 

 taten voro likväl enligt författarens egen uppgift ej »entirely consistent», 



