[97] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 171 



Kap. io. Markluftningsproblemets ställning i länt- och 

 skogsbruk och i ekologien. 



Lantbruksforskningen. Det torde varit SORAUER, som först allmänt 

 fäst jordbruksforskarnas uppmärksamhet på markluftningen som en fak- 

 tor av betydelse. I hans Handbuch der Pflanzenkrankheiten ägnas 

 markluftningen alltifrån första upplagan stor uppmärksamhet, och i den 

 sista, av GräBNER redigerade upplagan (192 1) ägnas frågan ett helt 

 kapitel på 136 sidor. Fara för skador genom dålig genomluftning före- 

 ligger enligt Sorauer-Gräbner 



lermarker, 



genom översvämning etc. med finmaterial tillslammad mark 



3) i översvämmad mark med stillastående vatten 



4) i försumpad och vattensjuk mark, 



5) i råhumus- och ortstensmarker, 



6) vid för tät och för djup plantering och sådd. Bland botemedel 

 nämnas i första rummet dränering och därnäst markbearbetning samt i 

 vissa fall strötäckning av jorden för att hindra tillslamning i ytan vid 

 häftiga regn etc. och slutligen kalkning, märgling och gipstillförsel. 



Vissa sjukdomar anses höra samman med dålig genomluftning, så 

 t. ex. rotbrand hos betor, risets brusone-sjuka, »mal nero» hos äkta 

 kastanj samt fiere sjukdomar hos tropiska kulturväxter. 



Man har vid jämförande försök funnit bättre resultat i lös jord och 

 i jord med klumpstruktur än i fin och packad jord och ställt detta i 

 samband med genomluftningen (HlNTER, CLEMENTS i 921 p. 23), och 

 man har funnit gynnsam effekt av inblandning av lerskärvor, sand, trä- 

 kol etc. i jorden och förklarat det på samma sätt (se t. ex. HOWARD 

 19 1 8, Howard & Howard 1918). För Colemans (1916) liknande 

 försök med jordsvampar, som han fann växa bättre i lättare jord än i 

 lera, kan man kanske utan vidare acceptera skillnader i genomluftningen 

 som orsak till skillnaderna. Det är eljes ej så säkert, att detta i alla 

 dylika fall behöver vara rätta förklaringen. På samma sätt förklaras, 

 som redan ovan nämnt i annat sammanhang, av Clements den gynn- 

 samma effekten av markbearbetning i norrländska tallhedar som en mark- 

 luftningseffekt, men vi skola nedan se, att ganska säkert så ej är för- 

 hållandet. Det kan nämnas att t. o. m. i Indien Leather (1915) ställer 

 sig skeptisk till att markluckringens gynnsamma effekt skulle bero på 

 en bättre markluftning. 



Det dåliga tillståndet och den höga dödligheten hos träd i gatuplan- 

 teringar har av MäNGIN (1896) satts i samband med experimentellt 

 påvisat bristande lufttillträde till rötterna. 



