178 LARS-GUNNAR ROMELL [104] 



och ALBERTS i avd." III refererade undersökningar i råhumusmarker i 

 Tyskland, eller åtminstone avgöra vilken åskådning som stämmer bäst 

 med verkligheten för svenska förhållanden. Något liknande den gran- 

 råhumus, som GräBNERS undersökningar avsågo, torde vi ej ha i 

 Sverige, däremot ha vi i Norrland s. k. råhumusbesvärade marker i 

 granskog av mossrik typ. Undersökningarna inriktades först och främst 

 på dessa. Sommaren 1920 förlades arbetet nästan uteslutande till Kul- 

 bäckslidens kronopark i Degerfors socken och revir, Västerbotten, och 

 omgivande marker. Förliden sommar utsträcktes de till Norrbotten och 

 till sydliga Sverige, varvid förutom råhumusgranskog även tallhedar, ut- 

 präglade ortstensmarker, råhumusbokskogar, ljunghedar och för jäm- 

 förelses skull en del andra marker undersöktes. De mest ingående 

 undersökningarna i södra Sverige gjordes å Vallåsens krp. i Våxtorps 

 socken, Halmstads revir, där såväl ljunghedsmarker av mycket olika 

 kvalitet som synnerligen utpräglat torviga bokskogar stodo till buds. 



Principiella svårigheter. Beträffande de ekologiska faktorernas verk- 

 ningssätt gäller det ofta, att det ej är medelvärdena av de ifrågavarande 

 faktorernas intensiteter, som äro avgörande, utan fastmer deras extrem- 

 värden och ofta ej ens dessa direkt, utan i förening med en tidsfaktor. 

 För utbredningen av ett frostömt trädslag mot norr är t. ex. ej årets 

 medeltemperatur avgörande, utan t. ex. den extrema vinterkylan eller 

 temperaturen under vissa känsliga perioder. Och det är knappast me- 

 deltalet av alla vintrars temperatur, som avgör om ett frostkänsligt träd 

 överlever eller ej, utan de särskilt stränga vintrarnas. Likadant är det 

 utan tvivel i många fall med faktorerna syrehalt och kolsyrehalt i marken. 

 En växt, vars rötter ha stora syrekrav, och som råkar växa inom ett 

 periodvis översvämmat område, kan t. ex. kanske många år överleva 

 översvämningarna, om nämligen dessa aldrig äro så långvariga, att växten 

 hinner ta obotlig skada. Men ett enda år med en något för långvarig 

 översvämning kan förjaga den från området. 



En fullgod behandling av det föreliggande problemet möter därför 

 mycket stora svårigheter. Svårigheterna inses kanske bäst genom en 

 jämförelse med ett par andra forskningsobjekt. Om jag t. ex. vill studera 

 växtsamhällenas inverkan på markprofilen, är det likgiltigt, när jag tar 

 mina prov. Den effekt, som jag vill studera, ligger där registrerad i 

 profilen, som är sig i huvudsak lik sommar som vinter, under regn som 

 under torka; markprofilen är så att säga integralen av månghundraåra 

 processer, och den växlar ej mätbart från dag till dag, väl ej ens från 

 år till år. Om jag vill studera sambandet mellan skogens växt och sal- 

 peterbildningen i marken, så har jag visserligen med en process att göra, 

 som kan förlöpa med högst olika intensitet under olika årstider. Men 



