182 LARS-GUXNAR ROMELL [108] 



Förutom de tillfälliga felen måste man emellertid räkna med ett syste- 

 matiskt fel för kolsyran, vilket kan uppnå betydligt större belopp. Det 

 uppgår i genomsnitt till 20 % av den förefintliga kolsyremängden (KROGH 

 1920 p. 1S5). Med en kolsyrehalt av 5 % skulle man alltså ha att 

 räkna med ett systematiskt fel av 1 % av totalvolymen. Detta är ett 

 allvarligt fel. SCHMIT-JENSEN (1920) har konstruerat en modifikation av 

 KROGHS apparat, som endast har ett systematiskt fel av 1 % i kolsyran. 

 Det stora systematiska felet med KROGHS originalapparat beror på att 

 provet analyseras över — visserligen surgjort — vatten. ScilMlT-jENSEN 

 ersatte vattnet med en blandning av glycerin och saltlösning och ned- 

 bragte så felet högst avsevärt. På grund av den använda vätskans 

 stora viskositet måste emellertid då även apparaten ändras, kapillären 

 tas vidare och blåsan skruvas upp i röret med ett urverk. Detta se- 

 nare komplicerar apparaturen avsevärt och gör den mindre angenäm för 

 fältbruk. Att införa provet i kapillären genom kvicksilver i stället för 

 surgjort vatten minskar felet, men ställer sig ytterst besvärligt. Glyce- 

 rinfyllning av nedre delen av apparaten gav mig inga goda resultat. 

 För att i möjligaste mån utan komplicerande anordningar nedbringa felet 

 i kolsyran använde jag alltid, så snart luftkvantiteten räckte till, så stora 

 luftblåsor som möjligt. Redan detta minskar felet till ungefär hälften, 

 alltså omkring 10 % av kolsyran. Jag hade vidare från början tänkt 

 att korrigera för det systematiska felet med hjälp av en korrektionsta- 

 bell, uppgjord med stöd av en serie analyser av luftblandningar med 

 känd kolsyrehalt av olika storlek, och under användning av en blåsstor- 

 lek motsvarande den jag i regel använt. Emellertid har jag avstått 

 därifrån av följande skäl. Som framgår av tabell XIII (p. [184] ff.) håller sig 

 kolsyrehalten hos de allra flesta analyserade luftprov under 1 % . Även 

 om man här räknar med ett så högt fel som 20 % av kolsyran, blir 

 felet alltså endast 0,2 % av totalvolymen, d. v. s. ej mer än det tillfäl- 

 liga felet. Avsevärt högre kolsyrehalter träffas endast i prov, där vatten, 

 i de flesta fall rikligt, kom med provet (se anmärkningarna i tab. XIII). 

 I de fall, där det sista var händelsen, spolades emellertid före infö- 

 randet av luftblåsan Krogh-apparatens samlingstratt full med 

 detta vatten, alltså en vätska, som stod i jämvikt med gasprovet. 

 Under dessa omständigheter försvinner det systematiska felet så gott 

 som fullständigt (se KROGH 1920 p. 185 — 186). Att korrigera dessa 

 analyser på antytt sätt skulle alltså vara rentav felaktigt. 



En olägenhet hos KROGHS apparat är den, att det är så ytterst nöd- 

 vändigt att kapillären är fullt ren. Är så ej fallet, bli de tillfälliga fe- 

 len i analyserna mycket stora och fullständigt oberäkneliga. Denna om- 

 ständighet vållade ibland under fältarbetet mycken förargelse och stor 



