194 LARS-GUNNAR ROMELL [120] 



provet, i ig, härstammar visserligen från ett 15 cm större djup än det 

 djupast tagna från 1920, men även om vi utesluta detta, så är provet 

 118 kvar med 17 % syre och i I / 2 % kolsyra. 



Om vi jämföra värdena inom den från samma fläck härstammande 

 provserien 12, 17, 18, 33 (tabell XIII B) med varandra, finna vi, att 

 från den 19. till 20. augusti syrehalten ökat från 16 till 18 % och kol- 

 syrehalten minskat från i 1 /* till 1 % (prov 12 och 17, bägge från samma 

 djup). Till den 30. augusti synes syrehalten ytterligare ha ökat med 

 1 %, dock härstammar provet 33 från ett 5 cm mindre djup. 



Jämför man det tyvärr enstaka provet 59 från 30 cm djup (tabell XIII B) 

 med de från samma lokal och mindre eller samma djup härstammande 

 proven 183, 185, 187, 189 — 191, så skall man finna, att de senare genom- 

 gående visa lägre syrehalt och större (i ett fall samma) kolsyrehalt. 



Går man slutligen till värdena grupp F i tabell XIII, så finner man 

 där i början en serie analyser från samma lokal, en liten ljunghedsbacke 

 invid en mosse å krp. Vallåsen Analyserna avse dels prov, som tagits 

 på försommaren, i början av juni, dels höstprov, tagna i september 

 månad, å samma' fläckar. Vårproven (nr 60, 61, 75, 62, 63, 74) inne- 

 höllo som synes genomgående betydligt mer syre och mindre kolsyra 

 än höstproven (nr 235, 236, 237). Av de förra har endast ett, nr 62, 

 visat en avsevärd syrebrist och hög kolsyrehalt (14 % syre och 4 % kol- 

 syra); detta prov härstammar från ett större djup än något av de andra, 

 nämligen 75 cm. Bortser man från detta prov och jämför de övriga, 

 finner man att i juni på djup intill 60 cm ingenstädes påträffades en 

 lägre syrehalt än 18 % eller en högre kolsyrehalt än 2 %, medan på 

 hösten på 30 cm djup den högsta påträffade syrehalten var 17 % (den 

 lägsta 4 %) och den lägsta påträffade kolsyrehalten över 2 % (den högsta 

 5 %). Skillnaden är alltså högst påtaglig. 



Flere exempel på dylika variationer kunna utläsas ur tabellen, men 

 det anförda må vara nog. Vad är då orsaken till dessa variationer? 

 Beträffande det första och andra av de anförda exemplen, från torr- 

 marken vid kojan å Kulbäcksliden och från liden vid Fagerheden, kunde 

 man tänka på olikheter i temperatur. Proven 1920, som visade högre 

 syrehalt och lägre kolsyrehalt, togos något senare på hösten. Beträffande 

 det hastiga sjunkandet av syrebrist och kolsyrehalt i serien prov 12 etc. 

 och stegringen från vår- till höstvärdena å den anförda ljunghedslokalen 

 å Vallåsen går däremot ej denna förklaring. Temperaturen var högre 

 den 20. än den 19. aug. 1920 i Stensele. Vårproven från Vallåsen togos 

 under en period av intensiv värme och höstproven vid en väderlek som 

 visade ungefär normal värme för årstiden, början av september, så att 

 de absoluta temperatursiffrorna voro större på våren än på hösten. Detta 



