[121] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 195 



gäller visserligen lufttemperaturen, men efter en så pass lång och intensiv 

 värmeperiod som marken i Vallåsen varit utsatt för då proven togos i 

 juni bör även marktemperaturen varit ganska hög. 



Alla de anförda exemplen liksom de andra dylika skillnader, som kunna 

 utläsas ur tab. XIII, förklaras i stället enkelt och enhetligt ur den olika 

 markfuktigheten vid provtagningstillfällena. När proven å Kulbäcksliden 

 togos 1920, var marken torrare än vid tiden för provtagningen 1921. 

 Detta framgår redan av nederbördssiffrorna tab. XIV B, och kunde 

 ännu tydligare direkt iakttagas (jfr anmärkningarna i tabell XIII). 

 Samma var förhållandet i liden vid Fagerheden. Här peka visserligen 

 ej nederbördssiffrorna entydigt i denna riktning, men som anmärkt i 

 tab. XIII var grundvattenståndet vid provtagningen 1920 mycket lågt 

 (mer än 1,9 m), medan 1921 marken var så vattenrik, att på flere ställen 

 redan på 15 cm djup vatten kom med provet, eller rentav det vid sug- 

 ningen kom endast vatten och ingen luft. Av tab. XIV A framgår 

 även, att proven 1920 togos efter en regnfattig augusti, proven 1921 

 under en ovanligt regnrik augusti månad. 



Beträffande proven från den nämnda lokalen å Vallåsen gäller samma 

 sak, nämligen att jorden var betydligt vattenrikare vid tiden för tagningen 

 av de senare proven. Detta framträder visserligen ej av siffrorna för 

 den föregående veckans nederbörd, däremot i någon mån av motsvarande 

 siffror för de föregående 2 veckorna och tydligast av den direkta iakt- 

 tagelsen (se anmärkningarna i tab. XIII). 



Vid en granskning av tab. XIII skall man överhuvudtaget finna, att 

 de särskilt låga syrehalterna och höga kolsyrehalterna funnits vid till- 

 fällen, då marken varit så vattenrik, att detta givit sig tillkänna därigenom 

 att vätska kommit med provet vid sugningen. 



Denna parallellvariation av markluftens sammansättning med markens 

 vattenhalt står som vi erinra oss i mycket god överensstämmelse med vår 

 utredning ovan och med föregående erfarenheter, t. ex. de kap. 8 citerade 

 av RUSSELL & Appleyard (1915) och av Gaarder & Hagem (192 i). 



Russell & Appleyard funno som ovan (kap. 8) nämnt en stark 

 korrelation mellan kolsyre- och syrehalt i markluften å ena sidan och 

 nederbörden under 7 dagar före provsamlingen å den andra. Enligt 

 mitt material från svenska skogsmarker synes sambandet ibland starkare 

 med 7-dagarssiffrorna, ibland med 14-dagarssiffrorna, ibland rätt dåligt 

 med bäggedera. Vad som alltid håller streck är sambandet med markens 

 vattenhalt för ögonblicket på den fläck, där provet togs. Denna be- 

 stämmes uppenbarligen i vissa fall huvudsakligen av den sista veckans 

 nederbörd, i andra mer av de sista 14 dagarnas, i åter andra av neder- 

 börden under ännu längre perioder. 



