[131] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 205 



Nästa lokal är granskog, som med avseende på trädens höjd och växt- 

 lighet representerar det bästa, som trakten erbjuder, och är belägen i 

 en stark slutning å krp. Gransjöberget i Degerfors (lokalbeskrivning 8). 

 Proven togos under en våtperiod, men proven själva voro samt och 

 synnerligen torra. Syrehalten ligger vid 20 % eller högre på alla under- 

 sökta djup (ned till 45 cm; sedan omöjligt att ta prov för vatten), och 

 kolsyrehalten utgör några tiondedels procent; högsta värdet är 0,6 %. 



Vi komma så till några lokaler från Norrbotten. Det första provet, 

 nr 58, är en enstaka analys från en sluttning med växtlig blandskog på 

 sand (lokalbeskrivning 9) och visade 20V2 syre och V 2 °° kolsyra. De 

 följande proven härstamma från en lid med växtlig lövblandad granskog, 

 örtrik markvegetation och gynnsam markbeskaffenhet (mulljordsprofil). 

 Lokalen hör till dem som undersöktes av HESSELMAN vid hans grund- 

 vattensstudier (se vidare lokalbeskrivning 10). Proven togos under våt- 

 väder och marken var som anteckningarna i tab. XIII visa så vattenrik, 

 att på flere punkter vatten kom med provet på 15 cm djup. Trots 

 detta visa analyserna ingen avsevärd syrebrist eller kolsyrehalt, om än 

 värdena delvis tydligt avvika från de normala för torra marker under 

 torrväder. Syrehalten håller sig å de undersökta djupen, 15 till 55 cm, 

 omkring ig — 20 % , kolsyrehalten varierar från omkring l ji till 172 % - 

 Lägsta funna syrehalten var 18,4 °° å 55 cm djup, högsta funna kol- 

 syrehalten i,s % å 50 cm djup. 



Granskar man dessa siffror, skall man finna, att under torrväder mark- 

 luftningen är ungefär lika god som under torrväder på de torra utpräg- 

 lade råhumusmarkerna. Under våtväder kan en syrebrist och ett kol- 

 syreöverskott på ett par (i ett fall syrebrist intill 5) procent träffas, alltså 

 även dä ungefär likadant som i de utpräglade råhumusmarkerna. I 

 siffrorna från starka sluttningar (Gransjöberget, sluttningen med mull- 

 jord vid Rokliden) kan en intressant avvikelse spåras, i det syre- och 

 kolsyrehalterna trots markens vattenrikedom avvika endast obetydligt 

 från de normala. Detta hänger sannolikt tillsammans med den hastiga 

 vattenavrinningen och grundvattnets rörlighet i dessa marker. Vid 

 HESSELMANS grundvattensanalyser visade det sig, att det rörliga grund- 

 vattnet i dylika lider, som t. ex. just den nämnda sluttningen vid Rok- 

 liden, visade en betydande syrehalt, i motsats till förhållandet uppe å 

 försöksfältet ovanför liden. Detta återspeglas alltså i markluftens sam- 

 mansättning vid våtväder. 



C. Hotad och försumpad granskog. 



De första 14 proven härstamma från Kulbäckslidens försöksfält och 

 punkterna för provtagningen äro inlagda å kartan fig. 11. 



