214 LARS-GUNNAR ROMELL [140] 



De följande åtta proven härstamma från råhumusbokskogar på Hal- 

 lands Väderö med mindre tjock råhumus. Proven togos under synner- 

 ligen stark torka och visade på 15 till 45 cm djup syrehalter som ligga 

 mellan 20 och 21 %, i allmänhet närmare den senare siffran, och kol- 

 syrehalter om ett par tiondedels procent. 



Ett enstaka prov från bättre bokskog med mycket tunn råhumus å 

 Vallåsen visade i september å 60 cm djup något under 20 % syre och 

 nära 1 % kolsyra, Provet var torrt. 



Undersökningarna i bokskogar med råhumus visa sålunda, att även i 

 mycket torvig mark markluftningen var god till och med under en gan- 

 ska fuktig period, och att i varje fall bokrähumusen i och för sig lika 

 litet som de andra råhumusslag, som vi förut haft att göra med, är något 

 hinder för en god markluftning. Därvid är att märka, att undersöknin- 

 garna omfatta en lokal med ett par dm mäktig bokråhumus av sämsta 

 sort, bladig och seg, alltså med det värsta i den vägen, som någon bok- 

 mark i Sverige har att uppvisa. I och under dylik bokråhumus, som 

 är betydligt tätare än blåbärs-moss-råhumus och gör intryck av att vara 

 ganska finporig, hade man möjligen kunnat vänta en avsevärd syrebrist, 

 men analyserna gåvo som sagt ett annat resultat. 



I. Lövskogar med mull. 



De flesta undersökta lokaler ligga i Skåne, en på Vallåsen. 



De första 3 proven härstamma från lövängs-lundartade samhällen å 

 Hallands Väderö. De togos under stark torka och visade syrehalter å 

 12 — 20 cm djup som ligga mellan 20 I / 2 och 21 %, kolsyrehalter upp 

 till l / 2 %. 



Proven 90 — 93 samt 99 togos i den bekanta Dalby hage invid Dalby 

 i Skåne. Syrehalten låg å djup mellan 20 och 30 cm omkring 20 1 /z 

 %, kolsyrehalten omkring 1 / 2 %. Marken var mycket torr. 



Likadana värden visa två prov från bokskog av bästa typ (med rams- 

 lök och skogsbingel) vid Övedskloster. Svår torka rådde i marken vid 

 tillfället, vilket man kanske ej skulle vänta sig av nederbördssiffrorna. 

 Skogsbingeln stod och slokade av torkan och boklöv föllo i förtid. 



De två proven från bättre, mullartad mark å Vallåsen (217 — 218) vi- 

 sade å 55 — 60 cm djup i september 20 och ett par tiondedels % syre, 

 bortåt 72 % kolsyra. 



Undersökningarna i lövskogar med mull kommo olyckligtvis att utfö- 

 ras under en period med utpräglad torka. Det egentliga intresset med 

 värdena skulle legat i en jämförelse med motsvarande värden från mar- 

 ker med råhumus. En dylik jämförelse är möjlig med junivärdena från 

 den torviga bokskogen å Vallåsen och visar att värdena överensstämma, 



