218 LARS-GUNNAR ROMELL [144] 



par. Därvid kördes sonden till hela sin längd (80 cm) ned eller snett 

 in i moränen och då dessutom sonden fördes in genom ett lager torv 

 eller vatten är det absolut säkert, att luften verkligen härstammade från 

 moränen och ej från atmosfären. Att luft fanns i moränen kunde di- 

 rekt iakttagas, då små luftbubblor stego upp genom vattnet som sam- 

 lade sig i bottnen på groparna. 



Analyserna visade som framgår av siffrorna i tabellen syrehalter mellan 

 ungefär 7 och 14 % och kolsyrehalter mellan något under 1 och bortåt 

 4 %. Det är alltså ej tal om någon fullständig syrebrist. Detta var 

 ett lika intressant som överraskande resultat, dä syrebristen i det mäk- 

 tiga genomblöta torvlagret måste ha varit fullständig (jfr HESSELMAN 

 1910 och Malmström 1922). Att så är förhållandet visas tämligen 

 säkert redan av det sedan gammalt bekanta förhållandet, att när man 

 tar upp en grop i torven, denna först har en ljusare färg, som emeller- 

 tid nästan ögonblickligt börjar märkbart mörkna, så att den för luften 

 utsatta torvytan redan efter en kort stund är alldeles svart. Mina egna 

 luftanalyser från den hotade zonen eller början av sumpskogen visa ju 

 även, att redan ovan nivån för det sammanhängande vattnet i torven 

 syrehalten går ned till någon enda procent eller bråkdelar av en pro- 

 cent. 



Den påfallande stora syrerikedomen i moränen under mäktig torv med 

 syrefritt vatten har väl ej något egentligt intresse ur ekologisk synpunkt 

 men är en ganska intressant upplysning ur andra synpunkter. Den sy- 

 nes nämligen visa att nägon avsevärd transport nedåt av vatten från 

 torven ned i moränen ej kan äga rum (åtminstone ej under sommaren). 

 Den syrefattiga torven innehåller som nämnt lättoxidabla ämnen, som 

 genast oxideras vid lufttillträde. Skulle dessa ämnen transporteras ned 

 i moränen, måste följaktligen en syreförbrukning där äga rum. Nu är 

 det ju möjligt att dessa ämnen ej äro vattenlosliga eller att de äro grov- 

 korniga kolloider, som till större delen kvarhållas av torven eller det 

 allra översta moränskiktet. Emellertid är vattnet i torven som sagt sy- 

 refritt, och om vattnet i moränen utgöres av vatten som passerat genom 

 torven och berövats sitt syre, så bör dock luften i moränen sätta sig i 

 jämvikt med detta vatten och sålunda bli mycket syrefattigt, även om 

 några reducerande ämnen ej följa med vattnet nedåt. Det är att märka, 

 att vattnet dock utgör huvudparten, luften mindreparten av innehållet i 

 moränen. Nu måste å andra sidan syretillförseln till de punkter det är 

 fråga om vara ytterligt försvårad. Uppifrån kan intet syre komma. Det 

 måste komma genom diffusion från sidan eller genom transport med 

 grundvattnet i moränen sidledes. Det minsta transportavståndet kan man 

 även med hjälp av kartan fig. 1 1 och dess fortsättning angiva. Det ut- 



