220 



L ARS-GUNNAR ROMELL 



1461 



I dåliga svårkultiverade ljunghedar befanns markluftningen ibland god 

 eller ganska god, ibland dålig, dock endast på något större djup. Olik- 

 heterna stodo som vanligt i tydligt samband med vattenhalten i marken. 



I goda skogsodlade ljunghedar befanns luftningen genomgående god. 



Mossar och lermarker kunna ej rätt väl undersökas med den använda 

 metodiken. Resultaten säga därför endast, att i naturliga mossmarker 

 luftningen ovan grundvattensnivån på talrika punkter kan vara god, 

 fastän grundvattnet är syrefritt eller nästan syrefritt, samt för lermarker 

 att den luft som står i sprickorna i leran kan ha nästan atmosfärens 

 sammansättning. Om sammansättningen av luften inuti den kompakta 

 leran kunna analyserna ej ge någon upplysning. 



En sammanträngd överblick över siffrorna för syrehalten i råhumus- 

 markerna i övre Norrland, i tallhedarna och i ljunghedarna ger följande 

 tabell, där för jämförlighetens skull endast prov från 10 — 20 cm djup 

 (i allmänhet 15 cm djup) äro medtagna. Siffrorna betyda antal prov, 

 som visat respektive syrehalter. 



Proven 192 1 äro tagna under en fuktig, proven 1920 under en torrare 

 period. Proven från ljunghedar härstamma alla frän en tämligen fuktig 

 period. Prov från bokråhumusmark äro ej medtagna i översikten, då 

 antalet prov från mindre djup är för litet. De siffror, som visa större 

 syrebrist i ljunghedar ha ej kommit med i översikten, därför att som 

 sagt denna uppträdde endast på något större djup. 



