[153] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 227 



sämst genomluftade marker», säger t. ex. GräBNER. Det finns som väl 

 känt ljungmarker av högst olika kvalitet, från lättkultiverade typer till 

 sådana marker där sådderna och planteringarna gå hopplöst dåligt, åt- 

 minstone rena grankulturer. Det var av stort intresse att få veta hurudan 

 markluftningen är i de dåliga ljunghedarna, och om den är bättre i de 

 goda. Så bör vara förhållandet, om dålig markluftning spelar en skogs- 

 ekologisk roll i ljunghedsmarkerna. 



Av de studerade lokalerna med dålig ljunghed å Vallåsen representera 

 två (se avd. V: ig och 21) åtminstone övergångsformer till den försum- 

 pade ljunghedstypen (angående de olika typerna av ljunghedar, se SCHOTTE 

 1921). I markvegetationen uppträda växter som Eriop korum alpinum och 

 klockljung och grundvattenståndet var tydligt högre än å de andra under- 

 sökta lokalerna. De två återstående lokalerna å Vallåsen representera 

 den oförsumpade lavrika ljungheden, den ena en yta med mycket dålig 

 gran, den andra en yta utan gran, endast planterad med bergtall, men 

 med ett bättre utseende, enstaka enbuskar o. s. v. 



Till jämförelse ha en del prov tagits i lyckade granplanteringar å 

 ljunghedsmark. Vid en summarisk jämförelse mellan proven från den 

 dåliga och dem från den goda ljungmarken finner man, att i den förra 

 flera gånger ha uppträtt avsevärda värden av syrebrist, däremot aldrig 

 i den senare. Detta synes tyda på, att dålig markluftning skulle vara 

 att tänka på som en faktor, betingande den dåliga tillväxten och svåra 

 föryngringen å de förra markerna. Vid en granskning i detalj finner man 

 dock, att några värden av syrebrist att tala om ingalunda uppträtt i alla 

 de dåliga ytorna utan endast i de två som närma sig försump- 

 ning. A den torrare ytan V: 20, där granarna å stora områden äro lika 

 dåliga som å de våtare ytorna, var syrebristen å sådana områden ingen- 

 städes större än den samtidigt var i den vackra kulturgranskogen V: 24. 

 Visserligen träffades å en punkt å den förra ytan en något större syrebrist, 

 detta var emellertid i en grupp med vackra granar, och detta värde bör därför 

 rätteligen ej tas med vid jämförelsen mellan den dåliga och den goda 

 marken. A den bergtallplanterade ytan V: 23 med bättre utseende, men 

 tillhörande den sämre gruppen (ytan representerar enligt prof. SCHOTTES 

 åsikt en typ, som ej utan vidare kan planteras med gran) var syre- 

 bristen genomgående mindre än samtidigt i den vackra kulturgran- 

 skogen strax intill på bättre mark. 



Vid en jämförelse i detalj försvinner alltså alldeles sambandet mellan 

 god markluftning och markens godhet, och kvar blir endast parallellismen 

 mellan dålig markluftning och ifrågavarande ljungmarkstypers fuktighets- 

 grad. Mina analysvärden tyda alltså på, att dålig markluftning ej är 

 någon generell orsak till att vissa ljunghedar äro så dåliga för gran. 



