234 LARS-GUNNAR ROMELL [160] 



satt i extremt finkornig jord (kompakt lera) och går ytterligt långsamt 

 i vatten. Det är därför i huvudsak den luftfyllda porvolymen i jorden 

 som det kommer an på. Ar denna tillräcklig, föreligger utom möjligen 

 i lermarker ingen risk för dålig markluftning i de biologiskt viktiga skik- 

 ten. Mina analyser visa, att med den omsättningshastighet, som råder 

 i våra svenska skogsmarker, lufthalten hos dessa i normalfuktigt till- 

 stånd även utan några luckringsåtgärder är fullt tillräcklig för en fullgod 

 markluftning. Detta gäller skogsmarker på morän, sand etc; extrema 

 lermarker kunna analyserna ej säga något om. I vattendränkt mark kan 

 å andra sidan lufthalten gå ned till nästan ingenting, och i dylika mar- 

 ker föreligger risk för dålig markluftning. I själva verket visade också 

 analyserna just i dylika marker betydlig till nästan fullständig syrebrist. 

 Även RUSSELL & APPLEYARD funno höggradig syrebrist endast i vatten- 

 dränkta marker. 



Det är en utbredd åsikt, att en mäktig råhumus i och för sig är ett 

 svårt hinder för god markluftning. Mina undersökningar ha visat, att 

 så ej är fallet, åtminstone vad beträffar våra svenska råhumusformer. 

 RtHjumusmarkerna foga sig tvärtom alldeles i det nyss givna skemat: 

 är marken ej alltför våt, är markluftningen god, men med stigande vatten- 

 halt blir den dålig. Jag skulle till och med tro, att ett oförmultnat rå- 

 humustäcke av den karaktär som t. ex. i de norrländska blåbärsgran- 

 skogarna snarare är en garanti mot dålig markluftning än motsatsen. 

 A. JOLYET framhäver i sin Traité de sylviculture (191 6) skogsförnans 

 betydelse för att skydda marken mot vattnets mekaniska inverkan. I 

 naken jord kan ett störtregn orsaka en tillslamning av porerna i ytan 

 med finmaterial, som även sedan vattnet försvunnit minskar genomluft- 

 ningen i den underliggande jorden. I SORAUER-GRÄBNERS handbok i 

 växtsjukdomar rekommenderas som en åtgärd för att hålla jorden väl 

 genomluftad bl. a. att täcka den med ett lager strö just för att undvika 

 en tillslamning i ytan. Samma tjänst som en strötäckning skulle skogs- 

 förnan enligt JOLYET (p. 348) göra i skogen, och samma roll spelar utan 

 tvivel ännu effektivare ett råhumuslager. T. ex. å sådana marker som 

 lerbrännorna i Norrland är sannolikt ett råhumuslager av denna anled- 

 ning direkt fördelaktigt ur markluftningssynpunkt (jfr kap. 15: 7). 



Det intima samband mellan vattenhalten i marken och markluftningen, 

 som vi såväl genom vår teoretiska utredning som genom direkta mark- 

 luftanalyser kommit till, i förening med det resultatet, att kornstorleken 

 spelar så liten roll, så länge det ej är fråga om lermarker, tillåter en 

 bedömning redan genom okulär besiktning av risken för dålig luftning 

 i en viss mark. 



I väl dränerad skogsmark på morän, sand etc. torde i vårt land 



