[165] LUFTVÄXLINGEN I MARKEN 239 



(benägen granskning av doc. Tamm) med 10 — 30 cm blekjord och därunder 

 mörk rostjord, allt diffust. Gleyhorisont. Övre 5 cm av blekjorden svart. 

 Råhumus 3 cm under förnan och mossan. Vid ett besök 3 dagar efter 

 provtagningen stod grundvattnet på omkring 30 cm djup i den upptagna 

 gropen. 



Punkt 4 a (prov 135): Endast 3 steg nedom föregående, i en biandtuva 

 av Spkagniim Riissowii och björnmossa. 20 cm torv, diffus gräns mot upptill 

 smutsig blekjord (15 cm). Starkt försumpad profil med ytterst diffusa gränser 

 mellan skikten och med gleyhorisont. Grundvattnet stod vid besöket 3 dagar 

 senare i gropen 20 — 25 cm djupt, alltså upp till torvens början. 



Punkt 5 (prov 138 — 142): 10 steg nedom 4. Blöt mark med björnmoss- 

 och Russowu-tuvor jämte tuvor av bägge Hylocomia. Ris: blåbär, kråkris, 

 revlummer. I markvegetationen vidare klotstarr. Skogen: starkt björkblandad, 

 riktigt bra unggranar trots blötan. Starkt försumpad markprofil med 20 — 30 

 cm gråaktig, översta 5 cm svart och sedan här och där alltigenom svart- 

 flammig blekjord. Prov 138 togs i en Hylocominm-lMva., 139 — 140 i en 

 Russowii- och 141 — 142 i en björnmosstuva. På åtskilliga punkter försöktes 

 förgäves att ta luftprov, det kom endast vatten. 



Såväl försöksfältet som omgivande terränger äro numera dikade, men dik- 

 ningen har ej gjort någon märkbar effekt på skogen eller markens fuktig- 

 hetsgrad. 



A en del av den nämnda flacka lilla moränåsen är skogen kalhuggen. 

 Provet 46 härstammar från detta hygge. 



I den nämnda tallmossen — en rismosse med dvärgbjörk, klotstarr etc. — , 

 som ligger i förlängningen av den första profillinjen, inom försöksfältet, samt 

 i den angränsande sumpskogen togos några prov (143—146) i moränen under 

 mäktig torv. Läget av dessa punkter framgår av fig. 1 1 och torvens mäk- 

 tighet är angiven i tabellen. 



3- 



Statens Skogsförsöksanstalts försöksfält vid Rokliden nära Fagerheden, Piteå 

 revir och socken, Norrbotten. En karta över försöksfältet finnes publicerad, 

 till vilken hänvisas (Hesselman 1909 p. 33). Fältet är numera dikat och 

 märkbart torrare. Den mossrika granskogen å morän är rik på blåbär och 

 starkt råhumusbesvärad med oväxtlig, lavig skog. (Jfr fotografi hos Hessel- 

 man* 19 10 p. 102). Proven äro tagna å punkter med 10 stegs avstånd ut- 

 efter en rät linje genom brunn V, som övertvärar den bukt in mot SO som 

 zonen granskog med spridda vitmossor gör W — SW om brunn V. Sista 

 punkten ligger helt nära (4 steg ifrån) brunn V. Profilen gicks som förut 

 från den högre punkten till den lägre, vilket emellertid här betyder från den 

 hotade till den friska marken. De tre första punkterna ligga å den förra, 

 de två sista å den senare. Följande anteckningar gjordes från de olika 

 punkterna. 



Punkt 1 (prov 196 och 178): Under matta av Hylocomium proliferum med 

 inblandad björnmossa 5 cm råhumus, 10 cm blekjord, sedan smutsig eräll- 

 artad rostjord (humusortsten). 



Punkt 2 (prov 195 och 179): Under matta av mest Sphagnum Russowii 

 (eller Girgensohnii ?) samt kammossa och björnmossa 10 cm råhumus, 18 cm 

 blekjord, smutsbrun rostjord, erällaktig men lösare än föregående. 



