[13] SKOGSENTOMOLOGISKA STUDIER. I. 373 



vid deras mittkant sammanhänger med det 4. paret. Vidare äro täck- 

 vingarna ej så mörka som hos C. arcuatus och genom de stora gula 

 tvärbanden får den bredbandade ekbarkbocken en slående likhet med 

 en geting. 



Angående dess levnadssätt har författaren ej varit i tillfälle att göra 

 några iakttagelser. Av allt att döma är den i Sverige sällsyntare än 

 C. arcuatus, ehuru den har samma utbredningsområde. Mitt material 

 är insamlat av Dr N. A. Kemxer vid Experimentalfältet och från 

 honom inköpt för skogshögskolans räkning. 



Larven är av samma typ som hos C. arcuatus och har som denna 

 ett par små halvmånformiga sköldar utanför protoracalskölden. Kryp- 

 valkarna äro betydligt kortare och bredare (fig. 5 c) med en otydligt 

 markerad fördjupning i mitten; de genomdragas av två tvärlinjer, som 

 sammanlöpa på sidorna och omgiva ett smalt, tvär-ovalt fält; från den 

 punkt där linjerna mötas, utgå fyra smärre fåror, två framåt och två bakåt. 

 På buksidan utmärkas krypvalkarna av en tvärgående fåra, från vars 

 ändar utgå tre fåror, två framåt och en bakåt (fig. 5 f). 



Puppan liknar C. arcuatus puppa genom beväpningen på de två sista 

 bakkroppssegmenten. Vissa olikheter finnas dock, i det att de smärre 

 borsten saknas såväl på det sista som det näst sista segmentet (fig. 5 d). 



Larvgångarna avvika något från C. arcuatus 1 därigenom att de äro 

 grundare och bredare, ända till 17 mm breda. 



Puppkammaren (fig. 7 d) har hos denna art en mera regelbunden 

 form än hos C. arcuatus och är kortare men bredare, nående en längd 

 av 3,5 cm och en bredd av 1 1 mm. 



4. Myskbocken [Aromia moschata L). 



Även om denna art gäller det, att dess betydelse underskattats. Så 

 t. ex. säger NCSSLIX (s. 145) »Gewöhnlich nur in anbriichigen Stellen 

 alter Weidenstämme, kommt aber auch gelegentlich in alten Setzlings- 

 stöcken von Weidenhegern vor und scheint alsdann wie der Weberbock 

 öfters mit ihm gemeinsam zu schaden». Dessa uppgifter äro för övrigt 

 hämtade ur JUDERICH-NlTSCHE (s. 579). 



Samma uppfattning, att myskbocken blott angriper gamla murkna 

 sälgstammar 'finner man i de flesta andra handböcker. Så t. ex. skriver 

 CECCOXI (s. 268) »La femmina depone le uova esclusivamente nelle 

 fenditure della corteccia di salici vecchi e invasi da altri insetti, oppure 

 su piante tenute a capitozza». 



GlLLAXDERS däremot (s. 55) tyckes tillmäta myskbocken en större 

 betydelse, ehuru han uttrycker sig rätt svävande. »In the larval stage 

 it is very destructive to willow trees, and very often attacks lime-trees, 



