'191 



SKOGSENTOMOLOGISKA STUDIER. 



379 



outvecklade barren finnas de alltid vid basen, ända in i slidan och de 

 medföra i detta fall, att barrens tillväxt avstannar och de torka och 

 gulna. På mera utvecklade barr däremot sker skadegörelsen vanligen i 

 deras yttre hälft (fig. g); denna torkar, angripes ofta av svampar och 

 bry tes slutligen utav (fig. 9 a). Man kan ofta finna stora mängder dylika 

 avbrutna barr och, om man ej varit i tillfälle att följa förloppet, ser det 

 ut, som om barren bli- 

 vit avbitna. I allmänhet & a I i 1 i >' 

 är det dock även i detta \f I / åmh I I 

 fall lätt att avgöra, om 

 skadan gjorts av tall- 

 blomviveln; ty dels är 

 brottytan vanligen i så 

 fall urhålkad, dels be- 

 finner sig nedanför den- 

 samma ett smalt tvär- 

 band, som ärnågotupp- 

 svällt och till färgen 

 gult (fig. 9 c). När 

 näringsgnaget sker, 

 framgår delvis av de 

 ovan meddelade an- 

 teckningarna. De ny- 

 kläckta tallblomviv- 

 larna framkomma i 

 mellersta och södra 

 Sverige i sista hälften 

 av juni, i norra Sverige 

 ungefär en månad se- 

 nare och göra då sitt 

 eftergnag, men skrida 

 ej till fortplantning förr- 

 än följande vår. Det 



förefaller, som om djuren skulle vara rätt tröga, ty de skadade barren fin- 

 ner man företrädesvis på de kvistar, som uppbära tallblommor. Vidare sker 

 näringsgnaget troligen såväl under eftersommaren som under våren, ty 

 annars kan man ej förklara, att såväl utvuxna som halvvuxna barr angripas. 



Larvens skadegörelse i tallblommorna. 



De tidigaste stadierna av denna skadegörelse har författaren ej varit 

 i tillfälle att iakttaga. När skadegörelsen är fullbordad och larverna äro 



Fig. IO. Hanblommor av tall, angripna av tallblomviveln, med 

 flyghål och exkrementsamlingar. — Männliche Kie- 

 fernblumen von Anthonomus varians befallen, mit 

 Fluglöcher und weiss-gelbe, drahtförmige Excre- 

 menten. 



