[15] HÄNGLAVAR OCH TILLVÄXT HOS NORRLÄNDSK GRAN 419 



heten hos skottspetsar med ännu levande knoppar för alternativet skjutit 

 — ej skjutit. En dylik visade sig ej. 



De laviga skottspetsarna med döda spetsknoppar äro alltså sannolikt 

 laviga därför att spetsknoppen är död, och ej tvärtom. Det är uppenbarligen 

 möjligt, att det samband, som man iakttager mellan lavighet och dålig 

 tillväxt och i allmänhet ett dåligt tillstånd hos hela träd är av samma 

 natur, Av rent spridningshistoriska skäl böra skottspetsar, där spets- 

 knoppen är död, som alltså ej kunna skjuta några årsskott och där 

 därför medelåldern för den yttersta skottleden måste vara större än för 

 den yttersta eller näst yttersta skottleden hos skott med levande spets- 

 knopp, vara lavigare än sådana, där spetsknoppen lever. Lavarna ha 

 ju haft längre tid på sig att infinna sig. Vidare bruka utväxande års- 

 skott i stor utsträckning kamma av de lavar, som kommit på skott- 

 spetsen (jfr nedan, avd. 8). Skott, som skjuta årsskott, rensa sig alltså 

 i viss mån själva från lavar. Det är klart, att redan av dessa skäl 

 degenererade, döende träd med en stor procent döda, overksamma skott- 

 spetsar böra bli lavigare än växtliga, och det är möjligt, att detta är 

 hela orsaken till sambandet mellan lavighet och dåligt tillstånd hos träden. 



Om emellertid det statistiskt funna sambandet i detalj mellan lavighet 

 och dålig skottutveckling har sin orsak i en primär skadegörelse från 

 lavarnas sida, så är det tydligt, att denna skadegörelse skall låta sig 

 påvisas genom pålavningsförsök med enskilda kvistar, dådess verkan 

 måste vara helt lokal. 



6. Hänglavarnas inverkan på transpirationen. 



De metoder som finnas för att bestämma växters och växtdelars 

 transpiration grunda sig antingen på en direkt bestämning, t. ex. genom 

 vägning, av det avdunstade vattnet eller ock på en bestämning av den 

 mängd vatten som växten, kvisten etc. upptar för att ersätta det av- 

 dunstade vattnet, s. k. potometriska försök. Avdunstningen och upp- 

 sugningen av vatten äro visserligen ingalunda i varje ögonblick lika stora 

 (jfr t. ex. MONTFORT 1922), blott i stort sett äro de upptagna och av- 

 givna mängderna överensstämmande. 



Då det för den föreliggande undersökningen för mig gällde att arbeta 

 med laviga kvistar, erbjöd potometermetoden bestämda fördelar. Om 

 man direkt bestämmer det av en lavig kvist under en viss tid avdunstade 

 vattnet, så vet man ej, om detta är den verkligen av trädkvisten själv 

 avgivna mängden, ty vattnet kan ha delvis levererats av lavarna, eller 

 ock kan det man bestämmer vara skillnaden mellan kvistens avdunst- 

 ning och lavarnas upptagning av vatten. För att någon av de direkta 

 metoderna skall ge riktiga resultat fordras tydligen att lavbetäckningen 



