[19] HÄNGLAVAR OCH TILLVÄXT HOS NORRLÄNDSK GRAN 423 



skulle i de föreliggande försöken kunna förklaras därigenom att de torra 

 lavarna uppta vatten ur luften och på så sätt åstadkomma en nedsatt 

 luftfuktighet i barrens omgivning. Dessutom tycks en annan sak i någon 

 mån ha spelat in. Man ser av fig. 5 hur i försök 4 såväl på- som av- 

 lavningen åstadkommit en snabb ökning av transpirationen. Detta tyder 

 på en inverkan av den mekaniska behandlingen av kvisten under själva 

 operationen (på- resp. avlavningen), en inverkan som dels kan bero på 

 ett hastigare ombyte av luftskiktet närmast barren, dels på att hanteran- 

 det med kvisten utlöst en retningsreaktion hos barrens klyvöppningar. 



A andra sidan visar sig, som man kunde vänta, en betäckning av 

 genomblöta lavar nedsätta transpirationen lika kraftigt som en ned- 

 doppning av hela kvisten i vatten (fig. 6, jfr även kurva III fig. 4). 



Om man vill söka tillämpa dessa försöksresultat på förhållandena ute 

 i naturen, måste man å ena sidan tänka på att försöken utfördes inom- 

 hus, alltså i nästan stilla luft, och följaktligen ej ge någon upplysning 

 om lavarnas transpirationsnedsättande effekt i luft i rörelse. Att luftdrag 

 mycket kraftigt ökar transpirationen vet man, och att lavbehängningen 

 bör åstadkomma ett visst vindskydd är ganska säkert. För att under- 

 söka möjligheterna att uppskatta styrkan av denna inverkan under na- 

 turliga förhållanden gjorde jag år 1920 ett par transpirationsförsök i det 

 fria (denna gång medels vägning) men fick så oerhört varierande värden, 

 att resultaten ej inbjödo till fortsatt arbete. För att exakt utreda lavar- 

 nas transpirationshämmande verkan i luft i rörelse skulle man helt säkert 

 behöva arbeta med under varje försök konstanta och kända vindstyrkor; 

 en dylik undersökning bleve både dyrbar och arbetsam. Samma är f. 

 ö. fallet i fråga om vindens inverkan på den normala transpirationen, 

 varom man vet ytterst litet kvantitativt. Om Skogsförsöksanstalten någon 

 gång kommer att fysiologiskt angripa frågan om vindens transpiration- 

 ökande inverkan för våra skogsträds vidkommande, så kan därvid lämp- 

 ligen som en biuppgift lavarnas vindskyddande roll utredas. Att igång- 

 sätta en så omfattande undersökning speciellt för lavfrågan hade däremot 

 varit olämpligt. 



För närvarande kan man alltså angående lavarnas inverkan på transpi- 

 rationen säga 1) att lavarna (Alectoria sarmentosa) ej synas minska transpi- 

 rationen i stilla luft, om de äro torra; 2) att laviga kvistars transpiration 

 i luft i rörelse sannolikt. är lägre än lavfria kvistars med motsvarande 

 exposition, men att hämningens styrka ej låter sig uppskattas; 3) att våta 

 hänglavar åstadkomma en mycket stark hämning av transpirationen. 



Beträffande den ekologiska betydelsen för granarna av lavarnas in- 

 verkan i detta fall är det svårt att yttra sig. Jag skulle vilja hänvisa 

 till att även om vi exakt kände den primära transpirationshämmande 



