[25] HÄNGLAVAR OCH TILLVÄXT HOS NORRLÄNDSK GRAN 429 



Skogsförsöksanst. saml. N. <i. Vb. 19 och 50 



Fig. S. 



Fot. I. -G. Romell 1919 och 1922. 



Pålavningsförsök 2; Alectoria sarmentosa påsatt 191Q, Fremontii 1920. Bilden 

 visar kvisten före försöket 1 919 och efter försökets slut 1922. Skala */.. 

 Tvärstrecken utmärka tillväxt efter 19 19 ( — ) resp. efter 1920 (....). 



Versuchszweig 2. vor Beginn (1919) und nach Ende (1022^ des Versuchs. Im 1919 Bedek- 

 kung mit A. sarmentosa. im 1920 mit A. Fremontii. Massstab ty 5 . Die Querstriche zeigen 

 den Zuwachs nach 1919 ( — ) und nach 1920 (....) an. — Krp. Kulbäcksliden, Vb. 



tvärtom endast topparna pälavades. För det mesta inkilades lavarna 

 mellan barren, så att lavbehängningen erbjöd ett så naturligt utseende 

 som möjligt, men i ett par fall knötos de om som bandager för att de 

 skulle åstadkomma så stark beskuggning som möjligt. I alla de fall, 

 där endast topparna pålavats eller där lavarna anbragts i form av på- 

 knutna bandager (summa 4 med vita laven, ett med svarta laven) sutto 

 lavarna ej kvar. I de försök, där lavarna inkilats mellan barren och 

 där ej endast topparna lavbeklätts, sutto de däremot överallt kvar på 

 sina platser, utom i ett fall (vita laven). De lavbeläggningar som utförts 

 på detta sätt med den vita laven voro efter första regnväder förvillande 

 lika de naturliga (jfr fig. 7 — 8). Beläggningarna med den svarta laven 

 (jfr fig. 8 — 10) sågo ej fullt så naturliga ut, då denna för att fås att 

 fastna säkert måste lindas runt om kvistarna under samtidig inkilning 

 mellan barren (med den vita laven räcker det att kila fast en lavtott på 

 mitten och låta ändarna hänga rätt ned) ; de så åstadkomna beläggnin- 

 garna voro emellertid snarast tätare än de naturliga. 



