[27 j HÅNGLA VAR OCH TILLVÄXT HOS NORRLÄNDSK GRAN 431 



skottet är nu 25 mm., sitter . /^^ 



på en C/ien/ies-skadad (krökt) 

 skottspets som sticker ut ur lav- 

 bandagen som äro mycket kraf- 

 tiga å båda halvorna» (1922). 

 Kvisten ifråga är avbildad å 

 fig. 7 före försökets början och 

 efter dess slut. Den närmar sig 

 hängtypen, och hade som sagt 

 ett svagt läge på trädet; den 

 hade sannolikt i alla händelser skogsförsöksanstalt, sami. x. g. vt>. 52. Fot. l.-g. r. 1922. 



förr eller senare degenererat. Fig. 10. Pålavningsförsök från Kulbäcksliden efter 



■~ , , , ••.,<• 11 försökets slut 1922. Lavarna påsatta 1920. 



ror ovngt kunde 1 intet fall Skala t, 



någonting märkas, SOm kunde Versuchszweig z 7 aus Kulbäcksliden, nach Ende 



tr>lL-3C cnm <=n c Itu Hl i o- inirprVan des Versuchs '922- Mit Flechten (Fremontii) 



tolkas som en skadlig inverkan im I920 belegt Massstab y 5 . 



från lavarnas sida, annat än att 



i en del fall de utväxande årsskotten voro knäformigt krökta. Detta tol- 

 kade jag först som en mekanisk inverkan av lavarna, men vid närmare 

 undersökning visade sig alla dessa krökningar vara förorsakade av lind- 

 riga Chcrmes-angxepp, 1 så när som på ett eller två fall, där detta 

 ej säkert kan påstås. Chermes-angrepp av alla grader förekommo rikligt 

 de sista åren på den plats, där försöken utfördes. 



Normalt kraftiga utväxande årsskott ha antingen kammat av lavarna 

 (jfr de misslyckade försöken med lavbehängning av enbart topparna!) 

 eller vuxit rätt igenom även tjocka och kraftiga lavbeläggningar, både 

 av den vita och den svarta laven (jfr fig. 8 — 10), och någon minskning 

 av skottsättningens mängd eller styrka hos de belavade kvistarna i för- 

 hållande till jämförelsekvistarna har jag som sagt ej kunnat se, annat 

 än i det fall, för vilket nyss redogjorts. 



Ej heller har minsta effekt kunnat märkas efter avlavning av typiskt 

 lavangripna kvistar. De ha efter avlavningen helt och hållet bibehållit 

 sin degenererade karaktär och antingen ej skjutit alls eller endast helt 

 korta och svaga årsskott, ej kraftigare än de fortfarande laviga jäm- 

 förelsekvistarnas. 



Med hänsyn till resultatet av försök i kunna försöken ej påstås all- 

 deles jäva den uppfattningen, att lavbetäckningen kan påskynda en de- 

 generation av redan svaga kvistar, men däremot motsäga försöken bestämt 

 en tolkning av det tydliga sambandet mellan lavangrepp och dålig skott- 

 utveckling (jfr ovan, avd. 5) såsom primärt orsakat av en skada från 



1 För välvillig granskning av några tveksamma fall har jag att tacka prof. Trägardh. 



