[31] HÄNGLAVAR OCH TILLVÄXT HOS NORRLÄNDSK GRAN 435 



eller frisk mark och hur än deras tillväxt är, ett förhållande, som jag 

 förut påpekat (avd. 2). För att ej detta förhållande skulle förrycka jäm- 

 förelsen, har jag därur uteslutit allt som vid taxeringen hänfördes till 

 underväxt (enligt SCHOTTES schema 19 12 s. 254, 256, med den avvi- 

 kelsen från ordalydelsen å det citerade stället, att jag endast tagit hän- 

 syn till höjden, ej till åldern), De återstående träden, som alltså tillhöra 

 kronskikten 1 — -4, fördela sig på olika slags mark och lavighetsgrader 

 som tab. 6 visar. 



Till frisk mark ha hänförts sträckor, där markvegetationen utgöres av 

 de vanliga skogsmossorna och -risen med deras vanliga följesvenner, till 

 övergångszonen sträckor, där mycket björnmossa samt växter som kråk- 

 ris, hjortron, klotstarr etc. ingå i marktäcket, till sumpig mark slutligen 

 sträckor, där marktäcket mest utgöres av vitmossor och deras följesla- 

 gare. Medelhöjderna av de till de olika kronskikten hänförda träden 

 äro i meter: 



kronskikt 1234 



för den friska marken 18,1 14,6 10,9 5,7 



» övergångszonen 17,2 13 — 5 



» den sumpiga marken... 13,2 12,3 9,0 4,7 



Tab. 6 visar, att en tydlig korrelation finnes mellan markens karaktär 

 och granarnas lavighet å den undersökta lokalen. Likväl ingår i mate- 

 rialet från den friska marken ett rätt stort antal toppbrutna o. dyl. träd, 

 som äro starkt laviga och som genom sin närvaro minska korrelationen 

 med marken. Trots detta kommer denna tydligt fram. 



Det rimligaste sättet att tolka detta samband med marken synes mig vara, 

 att träden primärt växa dåligt på den sumpiga marken och att de därför 

 därstädes äro lavigare än å den friska. Visserligen är det tänkbart, att i 

 kronorna ovanför den sumpiga marken miljön skulle vara gynnsammare 

 för lavarna än ovanför den friska på grund av genomsnittliga skillnader 

 i luftfuktighet (jfr fuktighetsmätningarna ovan avd. 2 tab. 1, som utförts 

 på en liknande lokal med omväxlande frisk och sumpig mark). Det 

 funna sambandet kan därför ej sägas vara bevisande för min uppfatt- 

 ning, att trädens dåliga tillväxt är det primära, deras lavighet det se- 

 kundära, det är blott ett indicium till de andra i denna riktning. 



10. Sammanfattning, slutsatser för praktiken. 



Den parallellism mellan lavighet och dålig tillväxt samt i allmänhet 

 ett dåligt tillstånd hos träden, som det omedelbara intrycket från laviga 

 granskogar i Norrland synes ge vid handen, har objektivt kunnat kon- 

 stateras gälla i detalj, d. v. s. för enskilda skottleder. Det är framför- 



