466 



PAUL SPESSIVTSEFF 



;h] 



Lever under deu tunna barken på tallstammar. Modergången tvär, tvågre- 

 nad. Larvgångar glesa, korta. Förpuppning djupt i splinten. Näringsgnag 

 som hos AI. piniperda. Påträffas i hela Sverige men mera sällsynt norrut. 





. 



Fig. 28. Myelophilus piniperda 

 (Större märgborren). Täckvingar- 

 nas bakre sluttning. 



Fig. 29. Myelophilus minor (Mindre 



märgborren). Täckvingarnas bakre 



sluttning. 



20. Antennklubban hoptryckt från sidorna, bladformig, oledad (fig. 16, d). 

 Ögonen delade. Kanten av täckvingarnas bas svagt upphöjd och fint tan- 

 dad (fig. 30). Täckvingarnas mellanstrimmor baktill ej upphöjda {Polygra= 

 phus Erichs.) 21. 



— Antennklubban ledad. Ögonen hela. Kan- 

 ten av täckvingarnas bas mycket upphöjd och 

 grovt tandad. i:a och ^:e mellanstrimmorna 

 baktill upphöjda, 2:a mellanstrimman baktill för- 

 djupad (fig. 31, 32). (Carphoborus Erichs.) 24- 



21. Benen hos gamla skalbaggar bruna, låren 

 mörkare, nästan svarta, endast tarserna gula. 

 Antennklubban mycket stor, i spetsen avtrubbad. 

 Fig. 30. Polygraphus sp. (Dub- Lever p | körsbärsträd. L. 3 mm 



bel-ögade bastborren). .,_ _. . . ... „,. 



-Polygraphus grandiclava I horns. 



Lever i norra och mellersta Europa under körsbärsträdets bark. 



- Antenner och ben gula. Leva uteslutande på barrträd 22. 



22. Mindre art. L. 1,8—2,2 mm. Huvudsköldens framkant rakt avskuren, 

 utan inbuktning. Fjällen på täckvingarna lika långa som breda. Antenn- 

 klubban i spetsen avrundad. L. 1,8 — -2,2 mm. Polygraphus subopacus 

 Thoms. (Mindre dubbelögade bastborren.) 



Angriper stående granar och förorsakar ofta enstaka träds död. Parnings - 

 kammaren och de stjärnformigt utgående modergångarna löpa inuti barken. 

 På den avrivna barkens inre sida synas blott larvgångarna och en och annan 

 av modergångarnas tvärdelar. Påträffas i norra Sverige. 



