[15] BESTÄMNINGSTABELL ÖVER SVENSKA BARKBORRAR 467 



— Större art, till 3 mm. Huvudsköldens framkant svagt inbuktad, med 

 slät, mer eller mindre upphöjd rand. Antennklubban något tillspetsad. Fjäl- 

 len på täckvingarna tydligt längre än breda. Hit höra tvenne till sitt yttre 

 nästan lika, dock i biologiskt hänseende olika arter 23. 



23. Borstraderna på mellanstrimmorna på täckvingarnas sluttande del knappt 

 synliga. Borsten knappt längre än täckvingarnas fjäll. L. 2,2 — 3 mm. 



Polygraphus poligraphus L. 

 (Större dubbelögade bastborren). 



Angriper granen och mera sällsynt tallen, huvudsakligen stående träd. 

 Gångar som hos föregående art, men något grövre. Påträffas i hela Sverige. 



— Borstraderna på mellanstrimmorna tydliga. Borsten längre än täck- 

 vingarnas fjäll. Huvudstrimmorna djupare än hos föregående art och hos 

 ej avnötta skalbaggar mer eller mindre synliga såsom smala, mörka strim- 

 mor. L. 2,3 — 3 mm Polygraphus punctifrons Thoms. 



(Nordliga dubbelögade bastborren). 



Angriper nästan uteslutande liggande granar, mera sällan tallar. Från 

 parningskammaren utgå uppåt och nedåt 3 — 6 relativt korta (3 — 7 cm) längs- 

 gångar, vilka tillsammans med parningskammaren äro ganska tydligt av- 

 tryckta i splinten. Dessa gångar likna ibland mycket gångarna hos några 

 Zps-aner, t. ex. Ips proximus. Påträffas i norra Sverige. 



24. 3:e mellanstrimman förenas baktill icke endast med den g:e, utan 

 även med den första mellanstrimman (fig, 32) 25. 



— 3:e mellanstrimman förenas endast med den g:e mellanstrimman ... 26- 



25, i:a, 3:e, 5:e, 7:e och 9:e mellanstrimmorna upphöjda ända till täck- 

 vingarnas bas; 5:e och 7:e mellanstrimmorna avkortade (fig 31, 31). L. 1,7 



-1,9 mm Carphoborus rossicus Semenov 



(Fårade bastborren). 



Denna ytterst sällsynta art är förutom i Ryssland, Sibirien och Finland 

 funnen även i Sverige (vid Backe och Ramsele i Ångermanland). Den håller 

 till på stående, vanligtvis av Polygraphus sitbopacus dödade granar, mellan 

 vars gångar den borrar sina egna, som även äro stjärnformiga men något 

 djupare inskurna i splinten. 



— Endast i:a, 3:e och g:e mellanstrimman på täckvingarnas bakre slutt- 

 ning tydligt upphöjda. L. 1,4— 1,7 mm... *Carphoborus Cholodkovskyi 



Spessivtseff. 



Funnen i östra Ryssland, Sibirien och Petrograds omgivningar på tallen 

 och granen. 



26. Endast ^:e mellanstrimman baktill på täckvingarna med knappt märk- 

 bara, mycket små upphöjningar. Skalbaggarna svarta, med gråa eller gulaktiga 

 fjäll. L. 1,2 — 1,5 mm '"Carphoborus minimus Fabr. 



