474 



PAUL SPESSIVTSEFF 



[22] 



14. Huvudstrimmorna längs mittsömmen på täckvingarnas bakre sluttning 

 mycket djupa, i mitten svagt utvidgade. Punkteringen på täckvingarna grov. 

 Halsskölden utan upphöjd mittlinie. Skalbaggen rostbrun, med långa, gul- 

 aktiga hår. L. 2,5 — 3,3 mm Dryocoetes villosus Fabr. 



(Ekbarkborren). 



Lever under ekens tjocka bark, ibland även på boken. Från parnings- 

 kammaren utgå flera modergångar i stammens tvärriktning. Påträffas sällsynt 

 i södra Sverige. 



— Huvudstrimmorna längs mittsömmen på täckvingarnas bakre sluttning 

 mindre djupa. Punkteringen . på täckvingarna finare. Halsskölden har i 

 mitten vid basen en rätt otydlig, men vid sidobelysning synlig, upphöjd 

 fin linie. Halsskölden svartbrun. Täckvingarna roströda. Antenner och 

 fötter gula. Skalbaggen med glesa hår. L. 2 — 2,6 mm Dryocoetes alni Georg. 



(Albarkborren). 



Borrar under alens, mera sällan under hasselns bark oregelbundna, före- 

 trädesvis längsgående modergångar. Funnen i södra och mellersta Sverige. 



15. Täckvingarnas bakre sluttning platt, dess huvudstrimmor längs mitt- 

 sömmen breda, släta. L. 1,8 — 2,2 mm * Lymantor coryli Perr. 



(Hasselbarkborren . ) 



Lever på hassel, mera sällan på avenbok, ek och äppelträd. Tvärgående 

 modergångar, djupt inskurna i splinten. Utom i mellersta Europa och Ryssland 

 även funnen i Danmark. 



— Täckvingarnas bakre sluttning ej platt, dess huvudstrimmor längs mitt- 

 sömmen tydligt punkterade samt ej så breda. L. 1,0 — 2 mm. 



* Lymantor aceris Eind 

 (Lönnbarkborren). 



Lever på lönnens smala grenar, i sällsynta fall på häggen. Moder- 

 gångarna längsgående, oregelbundna, tränga djupt in i splinten. Påträffas i 

 mellersta Europa och Ryssland. 



Fig- 39- Xyloterus 

 sp. (Randiga ved- 

 borren). 



Fig. 40. Xyloterus Imcaiits (Randiga 

 barrvedborren). Hona. 



