478 



PAUL SPESSIVTSEFF 



[26] 



Fig. 49. Xyleborus Saxéseni 

 (Bruna vedborren). 

 Hona. Halsskölden. 



Fig. 5°- Xyleborus monographus 

 (Plattade lövvedborren). 

 Hona. Täckvingarnas 

 bakre sluttning. 



drat; dessutom mellan dem flera mindre upphöjningar (fig. 50). L. 3 — 3,5 mm. 



Xyleborus monographus Fabr. (hona) 

 (Plattade lövvedborren). 

 [Hanens längd omkring 2 mm. Halssköldens framtill inklämd och ut- 

 dragen i form av ett mindre horn.] 



Lever i veden på gamla ekar, mera sällan i boken och almen. Den krökta 

 huvudgången och ifrån densamma till höger och vänster utgående grenar 

 l'gg a på en yta vinkelrätt mot stammens längsaxel. Inga larvgångar. Fun- 

 nen i södra Sverige. 



— Åtminstone i:a och 7,:e mellanstrimmorna fortsätta på 

 täckvingarnas bakre sluttning och äro här något upphöjda och 

 försedda med en rad knölliknande upphöjningar (fig. 50, 52) 24. 



24. Huvudstrimmorna på täckvingarnas bakre sluttning tydliga, 

 i:a, 2:a och 3:e mellanstrimmorna med upphöjningar. L. 



2,4 — 2 )7 mm *Xyleborus dryographus Ratz. (hona) 



(Ekvedborren). 



[Hanens längd omkring 2 mm. Halsskölden framtill inklämd 

 och utdragen med en tandformig avslutning.] 



Lever i ekens, mera sällan i bokens och almens ved. Dess 

 gångar mycket lika den föregående barkborrens gångar, och skilja 

 sig ifrån desamma endast genom något mindre storlek. 



Fig. 51. 



— Huvudstrimmorna på täckvingarnas bakre sluttning icke så tydliga, som 

 hos den föregående arten; 2:a mellanstrimman baktill fördjupad och slät. 



i:a, 3:e och de följande mellanstrimmorna med upphöjningar (fig. 51, 

 5 2) 25. 



25. Halssköldens baktill mycket fint punkterad. 2:a mellanstrimman på täck- 

 vingarnas bakre sluttning matt. L. 2,3 — 2,5 mm Xyleborus Saxéseni Ratz. 



(hona) (Bruna vedborren). 



