482 



PAUL SPESS1VTSEFF 



[30] 



Fig. 56. Ips acu.7nina.tus (Skarp- 

 tandade barkborren). 

 Täckvingarnas bakre 

 sluttning. 



Fig. 57. Ips sexdentatus (Tolv- 

 tandade barkborren). 

 Täckvingarnas bakre 

 sluttning. 



34. Täckvingarnas urgröpning med 6 tänder på var sida, varav den 4:e 

 är störst och har en med den 3:e gemensam bas (fig. 57). Uen största av 



de äkta barkborrarna. L. 6,2 — 7,8 mm Ips sexdentatus Boern. 



(= stenographus Duft) 

 (Tolvtandade barkborren) 



Håller sig under tjock bark på tallar, och i sällsynta fall på granen. Från 

 parningskammaren utgå två, fre och ibland fyra mycket långa, ända till 40 cm, 

 'ängsgående modergångar. Larvgångarna i jämförelse med modergångarna korta, 

 mycket utvidgade och ofta sammanflytande i spetsen. Påträffas i hela Sverige. 



— Täckvingarnas urgröpning med 4 tänder på var sida, varav den y.e är 

 störst (fig 58, 59). L. till 5,5 mm 35. 



Fig. 58. Ips typographus. (Ätta- 

 tandade barkborren). 

 Täckvingarnas bakre 

 sluttning. 



Fig- 59- Ip s duplicatus (Dubbel- 

 tandade barkborren). 

 Hona. Täckvingarnas 

 bakre sluttning. 



35. Avståndet mellan den 2:a och y.e tanden nästan lika stort som av- 

 ståndet mellan 2:a och i:a. Den y.e tanden vanligtvis förtjockad i spet- 

 sen i form av en knapp. Alla tänderna fristående, den 3:e utan ge- 

 mensam bas med den 2:a (fig. 58). Urgröpningens yta mörk, liksom 



