486 



PAUL SPESSIVTSEFF 



[34] 



39. Urgröpningen nästan rund. Mellan 2:a och nedersta tanden två 

 trubbiga upphöjningar, tydligare hos hanen. Den nedersta tanden står lågt, 

 nära urgröpningens nedre kant. Urgröpningens kanter mellan de nedersta 

 tänderna och täckvingarnas spets nästan släta (fig. 66, 67). L. 3 — 3,8 mm. 



Ips laricis Fabr. 

 (Mångtandade barkborren;. 



Lever under liggande tallar? tunna bark. 1 motsats till övriga Ips-aner är 

 den monogam och saknar parningskammare. Den korta modergången har i 

 början vanligtvis en utvidgning i form av en stövel och i spetsen en stark 

 utvidgning, där äggen läggas i högar. Larverna borraförst gemensamt oregel- 

 bundna familjegångar och därefter var för sig starkt ihoptrasslade gångar. På- 

 träffas i hela Sverige. 



Fig. 68. Ips proximus (Trubb- 

 tandade barkborren). 

 Hona. Täckvingarnas 

 bakre sluttning. 



Fig. 69. Ips proximus (T rubb- 

 tandade barkborren). 

 Hona. Täckvingarnas 

 urgröpning. 



Fig. 70. Pityogenes bidenta- Fig. 71. 



tus (Tvåtandade 

 barkborren;. Hona. 

 Täckvingarnas bak- 

 re sluttning. 



— Urgröpningen oval. Mellan 2:a och den nedersta tanden finnes, strängt 

 taget, endast en upphöjning, emedan den andra trubbiga upphöjningen befin- 

 ner sig längre ned, i jämnhöjd med den sista tanden; på så sätt befinner 

 sig den sista tanden närmare mitten av urgröpningskanten. Urgröpningens 

 kant mellan den sista tanden och täckvingarnas spets något vågig (fig. 68, 



69) Ips proximus Eichh. (Hona) 



(Trubbtandade barkborren). 



