[35] BESTÄMNINGSTABELL ÖVER SVENSKA BARKBORRAR 487 



40. Halssköldens bas utan intryckt linje, baktill med. en tydlig, upphöjd 

 längslinje. Urgröpningen nästan lodrät och smal i jämförelse med de breda, 

 upphöjda kanterna. Urgröpningens kanter hava en (fig. 70) eller två knappt 

 märkbara, låga, trubbiga upphöjningar. 



Pityogenes bidentatus och p. quadridens. 

 Honorna. 



— Halssköldens bas försedd med en intryckt linje innanför kanten, synlig 

 endast vid stark förstoring. Längsgående mittlinje på halsskölden antingen 

 saknas eller är otydlig. Urgröpningen är sakta sluttande och bredare än hos 

 föregående arter; dess kanter med en rad mycket .fina, korniga upphöjningar, 

 vid vilkas bas hos några arter ett kort, fint, upprättstående hår finnes (fig. 

 7 2 , 73, 74) {Pityophthorus Eichh.) 41. 



41. Täckvingarnas spets något utdragen i form av en vinkel (fig. 71 A; 

 72). Urgröpningen på täckvingarna bildad av två breda, grunda fåror; dess 

 yttre kant och mittsöm med enstaka små koniska upphöjningar och hår. Pan- 

 nan hos hanen kal, hos honan med glesa, gråaktiga, upprättstående och korta 



hår. L. 1,8—2,3 mm Pityophthorus micrographus L. 



( = P. fennicus Eggers) 

 (Vanliga grangrenborren). 



Gör sina gångar i grenar och under den tunna 

 barken på stammar av såväl stående som liggande 

 gran, oberoende av om dessa befinna sig i be- 

 stånd eller på öppna, väl belysta ställen. Från 

 parningskammaren utgå stjärnformigt 4 — 6 mo- ^/' J& 



dergångar, 10 — 15 cm långa, alltid tätt fyllda med 

 borrmjöl; på tunna grenar äro de längsgående, 

 löpande i spiral kring grenarna. Påträffas i hela 

 Sverige, Finland, norra Ryssland och i största 

 delen av Sibirien 1 . 





— Täckvingarnas spets rundad (fig. 7 1 B, 73, 74) 42. UKSzJ? 



Fig. 72. Pityophthorus mi- 

 crographus (Van- 



42. Urgröpningens kanter med glesa hår på små llga g™ n g renbor - 



1 • 1 ... • , r v ren). Täckvingar- 



korniga upphöjningar (fig. 73) 43. nas ; bakre s f utt . 



ning. 



— Urgröpningens kanter utan hår, antingen alldeles släta eller med en 

 rad mycket fina korniga upphöjningar, synliga endast vid stark förstoring 

 ( fi g. 74) 44. 



43. Urgröpningen slät, glänsande, dess kanter med tydliga upphöjningar 



(fig. 73). L. 1,8 — 2 mm Pityophthorus Lichtensteini Ratz. 



(Bruna tallgrenborren). 



1 I övriga Europa påträffas en annan, mindre och smalare varietet (art?) (P. micrographus 

 L. = P. pityographus Ratz.), hos vilken honan på pannan har en borste av tjocka, långa, 

 guldgula hår. 



